Tervehdys kaikille ja tervetuloa mukaan -
Anna sanan sytyttää -ohjelmaan. Olen Ville Männistö.
Uskon, että näiden ohjelmien kautta Jumala avaa Sanaansa meille.
Tervetuloa mukaan. Haluan aloittaa uuden ohjelmasarjan ylistyksestä.
Edellinen ohjelmasarja oli kiitollisuudesta.
Tämä on itsestään selvä jatkumo edelliselle sarjalle.
Kiitollisuus ja ylistys kulkevat yhdessä, ovat kuin sisarukset, -
jotka tarvitsevat ja auttavat toisiaan.
Yhdessä voi saavuttaa paljon suurempaa elämässä.
Ylistys on hyvin iso ja tärkeä asia meidän elämässä.
Aluksi haluan sanoa, että en halua edustaa mitään seurakuntaa -
tai musiikkityyliä vaan puhun sinulle.
Ylistys ei ole sitä, mitä teemme vaan ylistys on sitä, keitä me olemme.
Ylistys on syvemmällä kuin vaan musiikkityyli tai ilmaisutavat.
Ylistys on meidän sydämen asenne.
Jumala haluaa, että jokainen meistä on ylistäjä.
Olemme puhuneet kiitollisuudesta aiemmin, -
että se on ovenavaaja Jumalan maailmaan, -
mahdollisuuksiin ja läsnäoloon.
Käytimme Psalmin 100, jaetta 4 lähtökohtana.
Haluan lukea sen uudelleen.
Ps. 100:4: "Tulkaa hänen porteilleen kiittäen, -
hänen esipihoilleen ylistystä laulaen.
Kiittäkää häntä, ylistäkää hänen nimeään."
Tässä mahtavasti kiitollisuus ja ylistys kulkee yhdessä.
Kiitollisuus avaa meille ne portit, joiden kautta astumme esipihalle.
Tässä psalmisti ajattelee ilmestysmajanäkökulmaa, -
jossa oli kolme eri osaa.
Esipiha, joka johdatti pyhimpään ja sitten kaikkein pyhimpään.
Esipihalla tapahtui kaikki uhriteot ja uhrityö.
Pyhikössä tapahtui kaikki ylistys, suitsukkeet ja muut.
Sitten kaikkein pyhin oli se, missä oli Jumalan läsnäolo, -
se käsin kosketeltava ja konkreettinen.
Ylipappi pääsi kerran vuodessa sinne kaikkein pyhimpään.
Mutta Jeesuksen veren kautta -
meillä on automaattinen pääsy kaikkein pyhimpään.
Tämä on niin iso etuoikeus, ettemme ymmärrä todella, -
että voimme joka päivä, juuri nyt, tulla Jumalan kaikkivaltiaan luokse, -
meidän Luojamme luokse, sekä Hänen läsnäoloonsa.
Se on meidän etuoikeus.
Vanhurskaan asemassa seuraamme Jeesusta -
ja uskomme Häneen Pelastajana.
Meille on annettu vanhurskauden lahja.
Voimme tulla Jumalan eteen niin kuin meillä ei olisi syntiä.
Meillä on automaattinen pääsy Hänen luokseen.
Miten tulemme? Kyse on Jumalasta ja Hänen läsnäolosta, -
Hänen temppelistään sekä Hänen luokseen tulemisesta.
Tulemme Hänen ehdoilla.
Emme mene naapuriin kengät jalassa, jos ne pyydetään ottamaan pois.
On ehdot, kun menemme jonkun kotiin, -
samoin myös Jumalan kotiin tulessamme.
Tulemme Hänen ehdoissaan ja Hänen tahtonsa mukaan.
Jumalan tahto meille on kiitollisuuden ja ylistyksen ymmärtäminen.
Se jatkuu: "..tulkaa Hänen porteilleen kiittäen -
Hänen esipihoilleen ylistystä laulaen."
Eli astumme eteenpäin, kun tulemme kohti Häntä ja Hänen läsnäoloaan.
Astumme ylistystä täynnä olevalla asenteella, -
elämällä, joka on täynnä ylistystä.
Elämän kaikki eri osa-alueet tulisivat olla ylistystä Jumalalle.
Kaikki meidän teot, sanat, ajatukset ja toimintamme -
tulisi olla Jumalan mielen mukaisia.
Jumalan elämän tulisi loistaa meidän kaikkien eri osa-alueiden kautta.
Silloin voimme sanoa, että meidän elämä on ylistystä Jumalalle.
2. Korinttolaiskirje 2:15: -
"Me olemme Kristuksen tuoksu, joka nousee Jumalan eteen; -
tämän tuoksun tuntevat sekä ne, jotka pelastuvat, -
että ne, jotka joutuvat kadotukseen."
Tässä Paavali kirjoittaa ilmestysmajan näkökulmasta, -
miten pyhässä pyhäkössä olivat nämä uhrialttarit -
ja miten siellä nämä ihanat tuoksut, -
erilaiset tuoksut nousivat Jumalan eteen.
Samoin meidän elämä on se ylistys ja Kristuksen tuoksu.
Samalla tavalla kuin kynttilät ja muut, mitkä paloivat ilmestysmajassa.
Me olemme nyt se tuoksu.
Tämän tuoksun tuntevat toiset uskovat, ne jotka pelastuvat, -
mutta myös ne, jotka eivät usko.
Jumala haluaa, että elämämme kaikkien osa-alueiden kautta -
ihmiset näkevät ja haistavat sen tuoksun, -
Kristuksen tuoksun meidän kautta.
Tämä kuvastaa ylistyksen ydintä, -
joka ei ole vain laulu tai miten toimimme kirkossa, -
vaan koko elämämme on se tuoksu.
Miten käyttäydyn ja puhun työkavereille.
Kuinka puhun opettajille, käytös koulussa jne.
Kaikki, mitä olemme, on sitä tuoksua Jumalan edessä.
Mielenkiintoista on, mistä puhuimme kiitollisuuden kohdalla, -
että Jumala on täydellinen eikä Häneen voi lisätä mitään.
Ei ole mitään, mitä voimme tehdä, -
jotta Jumalaan tulisi jotakin enemmän tai Hänen tarpeet tyydyttyisi.
Jumalalla ei ole tarpeita, Hän on täydellinen.
No, miksi Jumala haluaa, että me kiitämme ja ylistämme Häntä?
Miksi? Hän ei tarvitse meidän kiitosta tai ylistystä.
Miksi monissa sadoissa Raamatun paikoissa puhutaan, -
että tulkaa, ylistäkää ja kiittäkää Jumalaa.
Tämä onkin tärkeä avain elämässämme ymmärtää.
Emme ylistä Jumalaa sen takia, että Hän tarvitsee sitä. Ei.
Ylistämme Jumalaa, koska Hän on sen arvoinen ja me tarvitsemme sitä.
Tarvitsemme mahdollisuutta osoittaa kiitosta ja ylistystä Hänelle, -
koska Hän on sen arvoinen ja ansaitsee sen.
Hän on, mitä Hän on tehnyt meidän puolesta.
Hän ansaitsee meidän ylistyksen ja kiitoksen.
Meidän tulee tulla sille paikalle, jossa ymmärrämme, -
että emme ole maailmannapa tai ylistyksen keskipiste.
On olemassa joku toinen, suurempi, Hän, joka on kaiken luonut.
Hän on se, jonka luokse tulen, jonka edessä kumarrun, nöyrryn -
ja sanon: "Herra, ylistän Sinua, koska olet niin paljon suurempi.
En voi käsittää kuinka suuri ja mahtava Luoja sinä olet, -
kuinka mahtava Jumala Sinä olet.
Mitä olen Sinuun verrattuna? En mitään, tarvitsen Sinua."
Sitä se meidän ylistys sanoo, kun ylistämme Jumalaa.
Toisin sanoen sanomme: "Tarvitsen Sinua Jumala."
Se on täydellinen nöyryys.
Täydellisen nöyryyden paikka on, että ymmärrämme, -
että vain Jumalassa, vain Hänen kauttaan, -
vain Hänen armossaan ja voimassaan voimme toimia ja tehdä asioita.
Varsinkin ollessamme vaikeissa tilanteissa. Maailma on vaikea paikka.
Olosuhteet ympärillämme ovat ehkä vaikeita ja haastavia.
On murhetta ja kuljemme kuin harmaassa pilvessä.
Kaikkien muuttuvien asioiden keskellä, -
tulemme ylistämään Jumalaa sanoen: -
"Vain Sinä Herra voit ratkaista ongelmat -
ja puuttua tilanteisiini sekä asioihini.
Koska Sinä olet muuttumaton Jumala, haluan tulla ylistämään Sinua."
Ongelmia tulee ja menee, ne pienenee ja suurenee.
Ne ovat muuttuvia asioita.
Koko elämämme on muutosta vauvasta kuolemaan.
Me muutumme eri tavalla koko aika.
Tarvitsemme vahvaa perustaa elämässämme, -
Kristus kalliota, joka ei muutu.
Siihen voimme aina verrata elämän eri tilanteissa.
Se on elämämme kiintopiste, joka ei muutu.
Se on Kristus Jumalan Sanan kautta.
Me tiedämme, että Jumala on sama eilen, tänään ja huomenna.
Hän on hyvä Jumala aina.
Kun kiinnitämme pisteemme siihen, -
on helppo ylistää Jumalaa ja sanoa: "Hallelujaa.
Sinä olet tehnyt ihmeellisiä tekoja.
Sinä olet ihmeellinen Jumala ja puutut tilanteisiini."
Se on luja luottamus ja kallio, jonka päällä seison.
Sitä ylistys tekee meille, kun ylistämme ja koroitamme Häntä, -
antaen Hänelle sen oikean paikan elämässämme, -
keskeisen paikan. Muuttumattoman Jumalan kautta -
voimme alkaa muuttaa tilanteita ja asioita, koska ne ovat muutettavissa.
Meidän elämä. Rakas ystävä, kuuntele.
Meidän olosuhteet ovat muutettavissa, koska Jumalalle kaikki on mahdollista.
Mutta se on tapahduttava muuttumattoman pohjalta, -
Kristus kallion pohjalta.
Kiitos ja ylistys tuovat meidät siihen pisteeseen, -
Jumalan läsnäoloon, josta voimme nousta eri tavoin.
Jumala on täydellinen ja Hän on hyvä, eikö niin.
Olen puhunut tästä aiemminkin, kun puhuin liitosta.
Haluan muistuttaa siitä ylistysnäkökulmasta.
Jumala on luonut meidän kuvakseen.
Raamattu sanoo: "Me olemme Jumalan kuva"
Jos ajatellemme, mitä näimme, kun aamulla katsoimme peiliin.
Näin oman kuvani.
En ehkä pidä siitä, mitä näen, mutta se on minun kuva.
Jos me siis olemme Jumalan kuva, -
mitä Jumala näkee, kun hän katsoo meitä?
Hän näkee itsensä meissä, oman kuvansa meissä.
Olemme se Jumalan kuva.
Hän näkee meidät Jeesuksen kautta. Tämä on ihan mahtava asia.
Ylistystä ajatellen, se lähtee liikkeelle Jumalasta, -
siitä, mitä Jumala on ja mitä Hän on tehnyt.
Sieltä lähtee ylistys liikkeelle.
Se ei ole meidän pumpattu tunne tai yritys johonkin. Ei.
Ylistys lähtee liikkeelle taivaasta, Jumalasta, mitä Hän on.
No, mitä sitten teemme, jos olemme Jumalan kuva?
Jos olemme peili, mikä on peilin tehtävä?
Heijastaa sen kuvaa, kuka siihen katsoo.
Peilin tehtävä on heijastaa. Eli nyt kun ylistys lähtee Jumalasta, -
niin me peilinä heijastamme Häntä takaisin Hänelle.
Se on se meidän tehtävä.
Sitä on ylistys, eli heijastaa Jumalan hyvyyttä, -
Jumalan elämää ja itse Jumalaa vain takaisin Hänelle.
Olemme peili, rakkaat ystävät.
Meidän ei tarvitse pumpata itse jotain.
Meidän tulee oppia tuntemaan Jumala enemmän, enemmän ja enemmän.
Mitä enemmän opimme tuntemaan Häntä, -
Hänen maailmaansa avautuu meille, -
ja mitä enemmän olemme Hänen läsnäolossaan, -
sitä enemmän heijastamme asioita takaisin Hänelle. Halleluja.
Silloin voimme todellakin olla se peili.
No, mitä Pyhä Henki sitten tekee?
Koska kuljemme tässä maailmassa, se meidän peili tulee likaiseksi.
Pyhä Henki ihanasti, puhtaalla Jeesuksen verellä pestyllä rätillä, -
pyyhkii meidän peiliä ja puhdistaa meidän syntejä pois.
Sitä kutsutaan pyhitykseksi.
Peili on puhtaampi, mitä enemmän Pyhä Henki voi tehdä.
Mitä enemmän Kristus saa tilaa meissä, -
sitä puhtaampi peili on, ja voimme puhtaammin, -
kirkkaammin sekä selkeämmin heijastaa Jumalaa takaisin Hänelle.
No nyt Jumala sanoo: -
"Hei Ville, käännä sitä peiliä vähän vaikka toisia ihmisiä kohti."
Emme heijasta vain Jumalalle, mitä Hänellä on, -
mikä on se meidän ylistys, vaan käännämme peilin toisiin, -
jotta ihmiset näkevät Jumalan meidän kautta.
Heijastamme Jumalaa. Niin kuin aiemmin luimme:
Olemme Kristuksen tuoksu. Tämän tuoksun tuntevat ne, -
jotka pelastuvat, ja ne, jotka joutuvat kadotukseen.
Eli ihmiset näkevät Jumalan meistä, ja tämä on mahtava asia.
Mitä enemmän Jumala saa tilaa meissä, -
sitä enemmän ihmiset näkevät Jumalan meidän kautta.
Meidän ei tarvitse pyrkiä tekemisellä johonkin -
vaan meidän oleminen vaikuttaa ympärillä oleviin ihmisiin, -
koska Kristus on saanut enemmän muotoa ja tilaa meissä.
Ylistys alkaa Jumalalta ja heijastamme sitä toisiin.
Ylistys on myös palvelu, Jumalan palvelus -
palvelus Jumalan edessä.
Teemme sen, koska Jumala haluaa meidän olevan se peili.
Tämä tarkoittaa, ettei sillä ole merkitystä, miltä meistä tuntuu.
Ylistys ei ole se tunne.
Olen ollut kokouksissa, missä sanotaan: -
"Jos teistä nyt tuntuu, niin ylistetäänkö ja lauletaanko yhdessä."
Ymmärrän ettei pakoteta seisomaan tai laulamaan.
Mutta ylistys ei ole tunne, eikä se perustu siihen haluanko vai en.
Jos tunteilta kysytään, niin emme oikeasti halua ylistää.
Se on liha meissä, joka kapinoi Jumalan tahtoa vastaan -
ja sanoo, että on parempaakin tekemistä.
En jaksa rukoilla, lukea Raamattua, ylistää enkä muutakaan.
Sen takia ylistyksemme ei perustu tunteeseen, muuttuvaan asiaan, -
vaan se perustuu Jumalaan ja mitä Hän on tehnyt.
Se motivoi meitä ylistämään.
On mielenkiintoista katsoa vaikka Psalmeja.
En halua kritisoida moderneja nykyajan ylistyslauluja -
mutta Psalmit ovat ylityslauluja, lauluja Jumalalle.
Psalmeissa kerrotaan yksityiskohtaisesti, -
mitä Jumala on ja mitä hän on tehnyt.
Psalmit kuvaavat luomistyötä, Jumalan suuria tekoja, ihmetekoja, -
erittäin yksityiskohtaisesti. Tämä on ylistystä Jumalalle.
Helposti elämässämme, kun ajattelen vaikka omaa aamurukousrutiinia, -
helposti väsyneenä, kun en ole saanut paria kuppia kahvia, -
rukoukseni on: "Jumala, olet kiva, mahtava ja olen iloinen."
Olet sitä ja tätä, uh-huh. Voisinkohan jo lopettaa.
Silloin rukous on vain toistoa, -
meidän lempilauseita ja ajatuksia, joita vain toistamme.
Mutta ajatellaan, minkälaista ilmaisu on vaikka psalmeissa.
Se on erittäin yksityiskohtaista ja erilaista.
Haluankin kysyä, jos sanomme että Jumala on hyvä, niin miten?
Jumala on ihmeellinen ja mahtava, mutta millä tavalla?
Kun ajattelemme jatkokysymyksiä, -
se voi helpottaa meitä menemään syvemmälle ylistyksessä -
ja ilmaisussa, mitä Jumala todella on tehnyt. Mitä ja kuka Hän on?
Mitkä ovat Jumalan ominaisuudet, Hänen luonne?
Minkälainen Jumalankuva meillä on ja kuka on Jumala meille?
Hyvä kysymys on, kuka on Jumala sinulle tai minulle?
Tähän kysymykseen jokainen vastaa eri tavalla.
Riippuen omasta tausta, siitä, mitä on tapahtunut, -
mistä Jumala on meidät pelastanut, onko ollut vaikea vai helppo tausta, -
onko ollut uskovainen koko elämän jne.
Se, mistä Jumala on pelastanut, -
muokkaa kuvaamme Jumalasta ja se on täysin oikein.
Se on oikea kuva. Jumala on sitä, mitä Hän on sinulle.
Mutta Jumala on paljon muutakin, paljon enemmän.
Hän haluaa, että menemme syvemmälle ja opimme näkemään, -
että Hän on ihmeellinen monella tavalla.
Jumalassa ei ole päätepistettä.
Ei ole mitään päätepistettä tai rajaa,-
kuinka paljon voimme opimme tuntemaan Jumalaa.
Siksi Jumala haluaa tuoda meidät lähemmäksi ja sanoa: -
"Opi Minusta enemmän, opi uusia puolia."
Ylistäessämme Jumalaa mietimme, luemme Psalmeja ja Sanaa, -
ja pohdimme elämää eri tavoin.
Silloin kuva Jumalasta laajenee, suurenee ja syvenee.
Näemme kuinka mahtava ja ihmeellinen Hän on meille.
Jumala etsii ylistäjiä ja palvojia.
Voimme lukea Johanneksen evankeliumista, luku 4 jakeet 23-24.
"Mutta tulee aika, ja se on jo nyt, -
jolloin oikeat rukoilijat palvovat Isää hengessä ja totuudessa.
Sellaisia palvojia Isä etsii.
Jumala on Henki, ja niiden, jotka häntä palvovat, -
tulee palvoa hengessä ja totuudessa.” (Raamattu Kansalle)
Oikeat rukoilijat palvovat Isää Hengessä ja totuudessa.
Tämä tarkoittaa, että meidän tulee antaa Jumalalle -
tila, mahdollisuus ja lupa, -
että Hän voi toteuttaa omaa elämäänsä meidän elämässä.
Jumala haluaa, että avaamme itsemme sanoen: -
"Herra, tapahtukoon Sinun tahto minussa.
Sinä voit tulla elämääni ja tehdä, mitä haluat, niin kuin haluat."
Se on meidän lähtökohta ja lähtöpiste.
Tässä ensin sanottiin: "Palvokaa Isää."
Palvokaa Isää.
Meillä täytyy olla henkilökohtainen suhde Jumalaan, -
henkilökohtainen suhde meidän Isään.
Ymmärrys siitä, että olemme lapsia ja Hän on meidän Isä.
Tämä on lempi ajatukseni.
Jos olet katsonut näitä ohjelmia aiemmin, -
tiedät, että olemme adoptoineet meidän kaksi lasta.
Haluaisin puhua tästä niin paljon kuin mahdollista, -
koska se on uudella tavalla antanut minulle ymmärryksen tästä asiasta.
Ajattelen vaikka poikaani, jonka adoptoimme Kiinasta.
Hän oli keskellä Kiinaa, vuorten takana. Hän ei tiennyt meistä mitään.
Muistan vieläkin sen hetken, kun adoptiotoimistosta soitettiin.
Olin Istanbulin lentokentällä. Ihmisiä meni edestakaisin.
Muistan, kun katsoin sellaista valokuvaa minun pojasta -
ja mielessäni mietin, onko tämä minun poika.
Olimme monta vuotta odottaneet ja taistelleet, -
ja vihdoinkin olimme siinä tilanteessa, että meille tarjottiin lasta.
Siihen täytyi vastata joo tai ei.
Muistan tunteen katsoessani kuvaa.
Hengessäni ja mielessäni sanoin "Joo" tälle pojalle.
Kun sanoin "Joo" siellä Istanbulin lentokentällä, -
samalla hetkellä hänen elämä muuttui.
Hän ei itse tiennyt tai kokenut sitä, kun oli Kiinassa, -
mutta hänen elämä muuttui sillä sekunnilla, kun sanoin: "Kyllä."
Hän tuli osaksi meidän perhettä.
Siinä meni aikaa ennen kun se tapahtui fyysisesti -
mutta hengessäni olin sanonut jo kyllä ja hänen elämänsä muuttui.
Samalla tavalla meidän elämä on muuttunut, -
kun Jumala on meidät valinnut. Hän on nähnyt meidät jo kaukaa.
Ennen maailman luomista Hän on valinnut meidät, -
olemme Jumalan lapsia. Hän valitsi meidät, me emme valinneet Häntä.
On tärkeä ymmärtää suhde Jumalaan, Taivaan Isään.
Kuulumme Hänen perheeseen ja olemme Hänen lapsiaan.
Meillä on oikeus suhteeseen Isän kanssa -
ja meille kuuluu Taivaan Isän perheen oikeudet. Hän on meidän Isä.
Meidän tulee palvoa Isää ja vastata Hänelle niin kuin Isälle.
Ylistyksemme on heikkoa tai vahvaa, -
riippuen siitä, millainen kuva meillä on Isästä.
Jos Jumalankuva on jotenkin heikko tai negatiivinen, -
se tulee vaikuttamaan siihen, miten me ylistämme.
Aika usein meillä voi olla negatiivisia kokemuksia.
Ehkä omat biologiset vanhemmat eivät olleet hirveän hyviä ja vahvoja.
Se muokkaa sitä kuvaa, mikä meillä on.
Voi olla erittäin negatiivisia tunteita, kun sanon sanan "isä".
Negatiivisia tunteita voi tulla johtuen meidän taustasta.
Uskon, että Taivaan Isä haluaa sanoa meille: -
"Minä en ole sinun biologinen isäsi vaan Taivaallinen Isä.
Olen korkeampi, vain hyvä, vain pyhä.
Haluan tulla sinun elämääsi juuri nyt."
Uskon, että Jumala haluaa koskettaa sinua siellä, missä olet.
Voit sanoa: "Taivaallinen Isä, haluan tulla Sinun luokse -
ja Sinun läheisyyteen. Tule Isä, halaa minua.
Haluan juosta Sinun syliin, haluan sanoa Abba Isä, -
minun Isi. Rakas isi, haluan tulla Sinun luokse ja palvoa Sinua."
Se on se ensimmäinen askel.
Jumala haluaa, että palvomme Isää Hengessä ja totuudessa, -
sen suhteen kautta, mikä meillä on Taivaalliseen Isään.
Jumala haluaa muokata sitä kuvaa, mikä meillä on Hänestä, -
enemmän ja yhä enemmän. Tähän haluan kutsua juuri nyt.
Haluan jatkaa tästä asiasta seuraavalla kerralla.
Rukoillaan nyt yhdessä.
Taivaallinen Isä, Sinä näet kaikki, jotka tätä katsovat -
ja näet, millainen isäsuhde heillä on ollut heidän biologisen isän -
sekä Taivaan Isän kanssa.
Tässä hetkessä, Pyhä Henki, tule muokkaamaan sitä isäkuvaa -
oikeanlaiseksi, Sinun mukaiseksi. Jeesuksen nimessä aamen.
Jatketaan ensi kerralla.
Tervehdys kaikki rakkaat ystävät Suomessa.
Jumalan sanassa on voima sytyttää ja innoittaa.
Jos tämä ohjelma on ollut siunaukseksi, -
voit tukea sitä taloudellisesti.
Ilman tukeanne TV7:n työ ei olisi mahdollista.
Suuri kiitos ja Jumalan siunausta.
Tekstitys: Minna Abreu