Anna käib koos ingliga.
Tere lapsed.
Viimati Anna ja ingel läksid kolme rõõmsa Jumala lapse juurde külla.
Nüüd me jätkame sellest, mis edasi juhtus.
Kes teile süüa teeb - küsis Anna?
Emilia - toidu tegemiseks ei ole kõrvu vaja.
Eemil ja mina käime poes sisseoste tegemas.
Emilia kirjutab kõik üles mida vaja osta.
Kui kaubad on kotis, siis Eemil kannab kotti, mina toon ta koju.
Minuta ta võib minna valesse suunda sest ta ei mäleta midagi.
Kuigi olen pime - oskan tulla poest koju.
Vahel läheme kõik 3 koos jalutama.
Korra nädalas käib meil koduabiline.
Taevaisa armastus ümbritseb meid iga päev.
Anna mõtles. Kuidas Emilia tuli ust avama kui ta ei kuule uksekella?
Ta küsis Idalt. Ida naeris ja ütles ta kuuleb käte keelt.
Ta näitas kuidas uksekella keeratakse ja osutas ukse poole.
Emilia tõusis, et ust avada, aga Ida võttis ta käest, raputas pead.
Ta osutas Annale. Emilia sai aru, et Anna oli kella helistanud.
Sa oled pai laps, et tulid meid vaatama.
Ta küll ei kuulnud vestlust, aga tahtis osaleda.
Papa Eemil istus pärg peas ja vaid naeratas.
Ta oli unustanud kuidas külalistega käituda.
Ja oli vist pärjagi peas juba unustanud.
Jumala headus ümbritseb meid iga päev - sõnas Emilia.
Ta ei teadnud, et Ida oli seda just öelnud.
Jah! Kõigil ei lähe nii hästi nagu meil.
Nagu näiteks paganatel, kes ei tunne Jeesust.
Kas sina lapsuke tunned Teda?
Tunnen mina Jeesust.
See on tähtsaim kõigest. Paljud ei tunne, ütles Ida.
Paganad ei ole Temast kuulnudki.
Aga mõtle - meiegi võime misjonitöös osaleda.
Vaata, seal toas kummuti peal on misjonitöö karp.
Sinna me paneme tänuks kingitusi sellest mida Jumal meile annab.
Ta pöördus Eemili poole ja palus kiriku maketi endale tuua.
Mina toon - ütles Anna.
Lippas tuppa, tõi kiriku ning pani Ida kõrvale.
Nähes kiriku maketti ütles Eemil: elus on palju põhjust tänada.
Ta oli pea-aegu kõik unustanud,aga rõõmu ja tänulikkust ta mäletas.
Kui Emilia nägi säästukarpi - tõi ta kummutisahtlist rahakukru.
Ta avas selle ja võttis 20 marka.
Ta lükkas raha kirikumaketi katuses olevast praost sisse.
See on Jumalale tänu - lillede ja Eemili pärja eest.
Ja selle väikese külalise eest, kes Jeesust tunneb lisas pime Ida.
Kas te olete rikkad - küsis Anna?
Ta oli täiesti peast sassis kui ta vaatas neid kolme Jumala last.
Ja kuulas nende jutte.
Oleme tõepoolest rikkad, naeris pime memm Ida.
Meil ei puudu miskit.
Meil on vanaduuspensionid ja Eemilil lisaks tööpension.
Ta oli üle 50 aasta raudtee jaamaülem.
Enne seda oli ta mitmeid aastaid sulasena tööl.
Aga Emilia pani paberraha kiriku maketti?
See oli vist küll 100 marka?
Ma ei tunne hästi raha - see oli vaid 20 marka sõnas Ida.
See on väike tänu, Jumala suure armastuse eest.
Kas 1 või 5 marka ei oleks piisanud?
Ei - 100 markagi oleks liiga vähe - ütles Ida.
Rahal ei ole väärtust Jumala headusega võrreldes.
Issand teab, et tahaksime rohkem anda töö jaoks-tänusoove jätkuks.
Kassakirikusse koguneb väikestestki rahadest midagi.
Me palvetame iga päev misjonitöö pärast, sõnas kurt Emilia.
Teadmata millest teised kõnelevad.
Arvas, et misjonitööst kui nägi kassakirikut õe käes.
Minust võiks suurena saada misjonär - arvas Anna.
Kuigi ta ei olnud sellele kunagi mõelnud.
Pime memm Ida katsus kätega Annat.
Ta pani vana kortus käe Anna peale ja ütles:
Jumal õnnistagu seda väikest mõtet. Annal oli imehea olla.
Ta oli nii rõõmus nagu Jeesus ise oleks teda õnnistanud.
Minagi tahan osaleda Jumala töös - sõnas ta.
Ka mina tahan olla rõõmus Jumala laps.
Seda sa ju oledki, ütles Ida memm.
Kui Anna koju läks, siis kõik 3 lehvitasid rõõmsalt talle aknalt.
Eemili papal oli ikka veel saunalillede pärg peas.
Pime Ida ei näinud et Anna lehvitas, enne kui ta astus
trepilt tänavale.
Kurt Emilia ütles seda talle ja ta nägu muutus veelgi päikeselisemaks.
Seal oli tore olla, aga naljakas, et Jumalal on nii vanu lapsi.
Oled sinagi oma isa-ema laps kui ka elaksid 100 aastaseks.
Olen või - see on siis tore.
Kuigi siis isa-ema on juba surnud kui ma väga vana olen.
Nii on - nõustus ingel. Aga Jumal ei sure iialgi.
Ta hoolitseb nii vanade kui ka väikeste eest ühtemoodi alati.
Ja annab kõikidele taevas pärja. Nii ütles pime memm Ida.
On see tõesti nii? On-on ütles ingel.
Jumal on ikka imeline, mõtles Anna.
Ja tal oli täiesti õigus.
Ilusat ja imelist nädalat sullegi.
Tsauki.