Anna käib ingliga.
Tere väiksed sõbrad.
Täna loeme valgetest kannikestest.
Reede järel tuleb öö - nagu iga teise päeva järel. Uus hommik toob
teiste heade kingitustega kaasa uue alguse kingituse.
Anna oli armastuse prillide purunedes uinunud.
Ta oli õhtul väikevenna peale pahane.
Siis kui hommikpäike piilus aknast sisse ja kõditas Anna silmi,
seisis Pekka Anna voodi juures ning hüüdis
Anna - ärka, ärka üles.
Anna avas silmad - Pekka naeratas armast kolme-aastase naeratust.
Ta aitas Pekka oma kõrvale voodisse kaisutas teda ja ütles.
Olukorda arvesse võttes - annan sulle andeks.
Ingel seisis sealsamas nende kõrval.
Tal olid täiesti terved armastuse prillid käes.
Võta need - ütles ta ja ulatas need Annale.
Said sa need Jeesuselt - küsis Anna?
Muidugi temalt-egas neid kelleltki muult saagi - ütles ingel.
Anna pani armastuse prillid ninale ja maailm läks valgusest eredaks.
Ta kaisutas veelkord väikevenda ja läksid kööki ema toimetusi vaatama.
Isagi oli kodus sest oli ju laupäev.
Hommikust põnnid, mul on teile toredaid uudiseid.
Läheme täna tädi Kadri juurde sauna.
Tädi Kadri läheb nädalalõpuks Helsingisse sõbranna sünnipäevale.
Ta palus, et läheksime tema maja hoidma.
See sobib hästi kui mul just esmaspäevgi on vaba.
Oh kui lõbus - laulis Anna ja hüples ühel jalal.
Pekka hüüdis ka, aga kukkus kui tahtis hüpelda.
Ta oli veel liiga väike, et hüpelda ühel jalal.
Kuhu see maja läheb kui teda ei hoia - küsis Anna?
Ei kuhugi - vastas isa.
Ennem te lapsed lükkate ta kummuli kui hoiate teda püsti.
Nad läksidki keskpäeva ajal.
Tädi oli kodus, näitas neile sauna, puuriida ja kõik vajalikud kohad.
Olge nagu kodus ja võtke õuest lilli vaasi.
Kui tädi oli läinud - ema kastis punased pellargooniaid aknalaual.
Õuelilli polnud vaja kasta, reedel oli just äikesevihm neid kastnud.
Jumal kastab õuelilled-ütles Anna, aga ma võin ju natuke teda aidata.
Ta võttis punase kastekannu ja kastis lillepeenraid.
Tädi Kadri aias oli hirmus palju lilli.
Keisrikroone, kuningakroone ei olnud, roose, pojenge ja kannikesi.
Suur ja väike murtud süda ja veel teisigi lilli.
Võite korjata karikakraid ja muid metsalilli - lubas ema.
Aga tädi lubas ju õuest lilli korjata - meenutas Anna emale.
Aga ikkagi -ütles ema.
Anna armastas lilli - eriti kannikesi.
Tädi õues kasvas siniseid, kollaseid ja valgeid kannikesi.
Valged olid kõige armsamad.
Ma võtan neid vaasi ja kummardus neid noppima.
Ära ilma loata võta - hoiatas ingel.
Anna ei hoolinud - ütles vaid, et tädi lubas õuelt ka korjata.
Aga mida ema ütles?
Aga need on ju tädi lilled - vastas Anna inglile.
Kuigi ta mäletas, et ema lubas vaid karikakraid korjata.
Kelle tütar sa oled - kelle sõna sa kuulama pead - küsis ingel?
Olen issi tütar ja kummardus esimest kannikest võtma.
Ta vaatas seda lähedalt ja see näis olevat veelgi ilusam.
Ta kummardus neid juurde noppima.
Ära võta ema loata - kuigi oled isa tütar - hoiatas ingel.
Võtan jah - kui tädi lubas. Võta karikakraid - soovitas ingel.
Anna ei kuulanud, ta korjas valgeid kannikesi veel juurde, peo täis.
Kannikeste peenras oli vaid 3 kannikest järgi.
Kõik ülejäänud olid Anna peos.
Ingel oli ära läinud.
Anna viis lilled tuppa ja ulatas emale - öeldes - need nii ilusad.
Oi hirm - seda tüdrukut küll hüüdis ema.
Nüüd sa oled kõik tädi Kadri valged kannikesed ära noppinud.
Sinna jäi veel 3 tükki.
Sinna jäi veel siniseid ja kollaseidki kannikesi.
Vitsa oleks sulle vaja, torises ema.
Oleksid siis vähem noppinud. Ei uskunud, et sinuvanune ei mõtle.
Kuna lilli oli palju - pani ema nad keraamilisse vaasi.
Siiski oli neil kitsas - nad lausa kaeblesid kitsas vaasis.
Kui Anna vaatas, ei tundunudki need kitsas vaasis enam nii ilusad.
Ingel oli tagasi tulnud ja ütles - kui mõtled ainult endale,
kui ei kuula ema sõna, siis meeldiv asi ei olegi enam meeldiv.
Jaa - nõustus Anna.
Ja kui olen isa tütar just siis kui peaksin olema ema tütar.
Nii või vastupidi - ütles ingel.
Parem on kuulata ema sõna olgu kannikesed kui ilusad tahes.
Mida tädi Kadri ütleb kui koju tuleb, mõtles Anna murelikult?
Mul ju olid armastuse prillid taskus kui noppisin kannikesi.
Mõtlesin vaid enda peale. Ikka ju juhtub - ohkas ingel.
Ma palun Jeesuselt andeks ja tädi Kadrilt ka.
Õigesti teed - julgustas ingel.
Andekspalumine ja andeksandmine on väga tähtsad asjad.
Need avavad taeva aknad.
Seda küll alati ei mäleta, aga meenuta palun sina seda mulle.
Luban, et meenutan - kinnitas ingel Annale.
See oli seekordne osa kannikestest.
Näeme jälle järgmine kord. Tsau!