Tere tulemast vaatama saadet "Evangeelium Andrew Wommackiga"
mis räägib Jumala tingimusteta armastusest ja armust.
Tähistame Charise Piiblikooli 20. aastapäeva,
mille kaudu on jüngerdatud inimesi üle kogu maailma.
Nüüd aga Andrew Wommack isiklikult.
Tere tulemast vaatama taas me saadet!
Jätkan endiselt seeriaga "Jumala tõeline loomus",
millest olen nädalaid rääkinud ja mis jõuab peagi lõpule.
Julgustan teid väga tellima endale need materjalid.
Inimesed ei samastu igakord mu räägituga,
arvates, et see puudutab kedagi teist,
aga usun, et iga me vaataja saaks sellest materjalist palju kasu.
Nii et tellige see endale!
Tahan rääkida täna Johannese 12. peatüki põhjal.
Rääkisin eelmine kord valdavalt
2. Kor. 5:19-21 ja Roomlaste 8:1-4 põhjal.
Mu mõte oli selles,
et Jumal ei vaadanud me patust mööda,
otsustades seda enam mitte hukka mõista
ja olla lihtsalt armuline.
Püha Jumal ei saa midagi sellist teha.
Tema viha, kohus ja õiglustunne pidid siiski tulema esile.
Nii et Jumal ei muutunud.
Piibel ütleb, et Jumal ei muutu kunagi,
vaid on see sama eile, täna ja igavesti.
Jumal ei muutunud ja Ta mõistis ikka me patu hukka,
aga Ta pani kogu selle kohtu Jeesuse peale.
Kuna aga Jeesus maksis täielikult me patuvõla,
ei ole Jumal enam kunagi vihane me peale ega sõitle meid.
Jesaja 54:9-10.
See on üks võimas kirjakoht.
Las ma lugeda Johannese 12, et mõte paremini kohale jõuaks.
See puudutab aega just enne Jeesuse ristilöömist
ehk Ta teenistusaja lõpusirgel.
Teda kritiseeriti nagu ikka ja Ta autoriteet seati kahtluse alla.
Nii ütles Ta Johannese 12:28: "Isa, kirgasta oma nime!”
Siis tuli hääl taevast:
Ma olen kirgastanud ja kirgastan veel.”
Võimas!
Jeesus rääkis Isaga ja taevast kostus kuuldav hääl:
"Olen kirgastanud oma nime Su läbi ja teen seda veel."
Salm 29: "Rahvahulk, kes seisis ja kuulis,
arvas, et kõu müristas;
aga teised ütlesid: Ingel rääkis temaga.”
Olgu kõrvalepõikena öeldud, mida see peegeldab.
Inimene, kelle süda on paadunud ja kes ei taha uskuda,
siis isegi, kui ta kuuleks taevast kuuldavat häält,
leiaks ta ikka muu viisi, millega seda põhjendada.
Ühed inimesed pidasid Jumala häält kõue mürinaks,
samas kui teised Jumala hääleks.
Su südame hoiak määrab ära, mida usud või mitte.
Sa ei saa sundida kedagi uskuma.
Mulle öeldakse tihti:
"Kui su poeg ka päriselt surnuist üles ärkas,
miks sa ei hangi sellele tunnistust ega tee seda avalikuks?
Miks sa ei jaga seda ajakirjanikega ja pane inimesi seda uskuma?"
Me ei saa panna kedagi uskuma.
Piiblis olid inimesed,
kes nägid Laatsarust surnuist üles tõusmas.
Meest, kes oli olnud surnud 4 päeva,
tuli hauast välja, olles mähitud matmisriietesse.
Tolle aja surnute jalad mässiti ka neisse riietesse,
mistõttu tal olnuks isegi võimatu kõndida haua ukseni.
Nad ei mässinud jalgu eraldi sisse,
vaid mõlemad jalad mässiti koos sisse.
Ometi ütles Jeesus: "Laatsarus, tule välja!"
ja seal ta seisis mässituna matmisriietesse.
Ime polnud ainuüksi see, et ta surnuist üles ärkas...
Kui keegi arvanukski: "Äkki ta ikka polnud surnud?
Äkki ta siiski elas ja jättis vaid surnu mulje?"
Kuid isegi kui nii,
siis kuidas ta sai oma asemelt sinna hauaukseni?
Ta lihtsalt sai sinna.
Kõik aspektid selle loo juures olid ime ja üleloomulik.
Ja ometi keeldusid osad selle nägijad seda uskumast,
minnes koheselt variseride juurde, et haududa plaani,
kuidas mitte tappa vaid Jeesust, aga ka Laatsarus.
Piiblis on mitmeid selliseid näiteid.
Usk on miski, mis tuleb südamest, mitte kusagilt väljast.
Nii ei saa sind ka sundida midagi uskuma.
Kui otsustad südames mitte uskuda,
ei saa sa uskuma isegi seda, kui keegi tõuseb surnuist üles.
Jeesus ütles seda rikka mehe kohta, kes põrgusse sattus,
paludes, et Aabraham saadaks Laatsaruse,
et too kastaks oma sõrme vette ja jahutaks tolle mehe suud.
Ühtlasi palus ta, et Laatsarus läheks ja viiks sõnumeid ta vendadele.
Aabraham ütles: "Su vendadel on Mooses ja prohvetid,
las nad uskuda neid."
Mees vastas, et neid nad ei usu,
aga kui keegi tõuseks surnuist üles, siis nad usuks.
Aabraham vastas: "Kui nad ei usu Moosest ja prohveteid,
ei usu nad ka seda, kes tõuseb surnuist üles."
Kõik need asjad illustreerivad seda, millest olen rääkinud.
Inimesed kuulsid Jumala kuuldavat häält,
aga otsustasid ikkagi mitte uskuda.
Kui sa ei igatse uskuda.
Kui sa ei ava oma südant ega lase sel voolata seest väljapoole,
selle asemel, et see voolaks väljast sissepoole,
siis ükski olukord, ime ega miski muu ei veena sind uskuma.
On see alles üks võimas tõde!
Joh. 12:29-32: Rahvahulkarvas, et kõu müristas;
aga teised ütlesid: Ingel rääkis temaga.”
Jeesus kostis: See hääl ei sündinud minu, vaid teie pärast.
Nüüd käib kohus selle maailma üle,
nüüd kihutatakse välja selle maailma vürst.
Ja kui mind maa pealt ülendatakse, siis ma tõmban kõik enese juurde.”
Tahan eriliselt rääkida sellest 32. salmist,
öeldes esmalt, et seda on palju kasutatud konteksti väliselt,
rakendades seda kõikvõimalikes kohtades.
Tegin seda isegi oma teenistusaja alguses.
Arvasin, et kui tõstan Jumalat kõrgeks ja kuulutan Temast korralikult,
tuues au Talle ja rääkides Temast nagu tarvis,
siis kõik inimesed saavad tõmmatud selle sõnumi ligi.
Paljud inimesed tõlgendasid seda nii,
öeldes, kui oled tõesti evangeeliumi kuulutaja
ja koguduse pastor,
peaks sul ka olema suur ja kasvav kogudus.
Sest kui tõstad Jeesust kõrgeks, tõmbab Ta inimesed enda ligi.
See ei vasta tõele ja see pole selle kirjakoha mõte.
Jah, ma usun, et kui kuulutad Püha Vaimu võidmise all,
siis Jumal ülendab ja kasutab sind, et jõuda inimesteni.
Ühtlasi usun, et Jumal tahab näha kogudusi kasvamas
ja neid jõudmas oma kogukonnani.
Kuid see pole selle salmi mõte.
Usun, et kui vaadata osasid kõige suuremaid kogudusi -
olgu siis USA's või üle maailma,
siis osa neid kogudusi
on läinud nende inimeste saamiseks kompromissile teatud asjadega.
Nende teenistused kestavad max 1 tund
ja kõik on minuti pealt paika pandud.
Nad kasutavad kõikvõimalikke tulesid, suitsu ja peegleid
ja jutlus kestab vaid 15-20 minutit.
Jah, see kõik tõmbab inimesi, sest see ei nõua mingit pühendumist.
Sa ei pea end siduma millegagi.
Inimesed peavad andma Jumalale vaid ühe tunni ja ongi kõik.
Ma ei ütle, et väga pikad teenistused oleks kuidagi paremad.
Küll aga väidan, et on kogudusi, mis on läinud kompromissile.
Nad ei räägi Püha Vaimuga ristimisest,
tervenemisest ja vabanemisest.
Nad ei tee midagi, mis riivaks kedagi.
Nad on lahjendanud evangeeliumi, muutes selle ülilihtsaks,
et see ometi ei riivaks kedagi.
Kuid see ei austa Jumalat.
Ometi osad me suurimad kogdused teevad seda kõike.
Jah, on ka suuri kogudusi, mis kuulutavad evangeeliumi.
Ma ei väidagi,
et vaid väikeste koguduste üle on mingi eriline võidmine.
Küll aga lähevad paljud kompromissile,
et omada suurt kogudust
ja see ei austa Jeesust.
See salm siin ei räägi sellest.
Johannese 12:32:
"Ja kui mind maa pealt ülendatakse, siis ma tõmban kõik enese juurde.”
See sõna "kõik" siin ehk "kõik inimesed" tähendab...
King James piiblitõlke tõlkijad olid piisavalt ausad,
et kui tegu oli mõne sõnaga, mis algkeeles puudus,
aga nad samas pidasid siiski oluliseks selle lisada,
et tuua millessegi selgust,
siis nad olid nii palju ausad, et panid selle sõna kaldkirja.
Nii on ka see sõna "kõik" pandud kaldkirjas,
kuna algkeeles pole ühtki sõna, mis viitaks Jeesuse öeldule:
"Ja kui mind maa pealt ülendatakse,
siis ma tõmban kõik inimesed enese juurde.”
Siin on lihtsalt öeldud, et Ta tõmbab "kõik" enese juurde.
See aga tõstatab küsimuse, mis sinna "kõige" alla läheb?
Tõlkijad otsustasid lisada sinna "inimesed",
aga see oli nendepoolne lisa, mida algkeeles ei leidunud.
Kui aga vaadata seda salmi kontekstis,
siis salm 31 ütleb:
"Nüüd käib kohus selle maailma üle,
nüüd kihutatakse välja selle maailma vürst."
Salm 33 aga ütleb:
"Aga seda ta ütles, et viidata, millist surma tal tuleb surra."
Nii et kui Ta rääkis enda ülendamisest maa pealt,
siis küsimus polnud vaid Tema kuulutamisest õigel moel,
vaid see "ülendamine" tähendas
Ta ristile saatmist ja risti üles tõstmist.
Kes iganes risti löödi - sh Jeesus,
tõstetigi ristil teistest palju kõrgemale.
Nii et see "ülendamine" viitas ristilöömisele.
Salm 33: "Aga seda ta ütles,
et viidata, millist surma tal tuleb surra."
Küsimus polnud vaid Ta surmas,
aga selles, millisesse surma Ta pidi surema.
See viitas ristilöömisele.
Ehk Jeesus ütles:
"Kui mind ülendatakse ehk lüüakse risti,
siis ma tõmban kõik endaga kaasa."
See kontekst räägib kohtumõistmisest.
Usun, et see salm räägib sellest, et kui Ta risti löödes üles tõsteti,
siis Ta tõmbas kogu Jumala kohtumõistmise
kõigi maailma pattude üle
oma füüsilise ihuga kaasa.
See on üks erakordne väide,
kuid ma usun, et just sellest Jeesus rääkiski.
Ta oli kui piksevarras.
Välgul on omadus tõmmata piksevarda ligi,
mis on maandatud,
ja see päästab su kodu või mille iganes muu,
kuhu piksevarras on kinnitatud.
See tõmbab välgu piksevardasse.
Jeesus oli ka kui piksevarras,
mis tõmbas kogu Jumala kohtu enda peale.
Meie sinuga oleks väärinud seda kohut,
mitte Jeesus.
Aga Jeesus sai patuks meie eest nagu 2. Kor. 5:21 ütleb.
Meie patt sai hukka mõistetud Tema ihus (Roomlastele 8:3).
Kogu Jumala viha tuli Jeesuse peale.
Kogu Ta viha.
Iga viimne kui raas Jumala vihast.
Kui suudaksid tõesti uskuda, millest praegu räägin
ja mida Piibel ütleb,
muudaks see su suhte Jumalaga igaveseks.
Religioon ütleb ka:
"Jaa, Jeesus oli vajalik ja Ta maksis me pattude eest,
kuid mitte täielikult.
Nii pead ka ise kannatama.
Sa ei saa lihtsalt minna Jumala ette, otsekui poleks kunagi pattu teinud,
sest oled teinud igasugu asju.
Nii pead ka kogema oma patusust ja väärtusetust,
igakord, kui Jumala ette lähed."
Koguduses, kus üles kasvasin, oli lemmiklauseks:
"Olen üks vana patune, kes on päästetud Jumala armust."
Nii mõtlesid inimesed pidevalt oma patule ja väärtusetusele.
"Olen üks vana patune, kes on päästetud Jumala armust."
Samas aga ütleb Piibel, et ma olin vana patune,
aga ma olen armust päästetud ja saanud Jumala õiguseks.
2 Korintlastele 5:21:
"Ta on teinud patuks meie asemel selle,
kes patust midagi ei teadnud,
et meie saaksime Jumala õiguseks tema sees."
Jeesus ei võtnud ainuüksi mu patte, makstes nende eest,
aga Ta andis mulle ka oma õigsuse
ja nii olen ma vaba tundest, et olen patune.
Nii ei peaks ma enam ütlema,
et olen vana patune, kes on päästetud armu poolt.
Jah, ma tunnistan, et ma olin vana patune;
et olen teinud pattu ja olnud kunagi ilma Jumala aust.
Väärinuksin Jumalalt igasugu karistust.
Aga, ma olen võtnud vastu Jeesuse,
kes on maksnud kõigi mu pattude eest.
Nii mu mineviku, oleviku kui tuleviku pattude eest.
Need kõik on juba makstud ja mu patu küsimus pole enam teema.
Ma pole enam süüdi Jumala ees,
vaid Tema õigsus on kantud üle ka mulle.
Nii võin minna Ta ette sama julgusega nagu Jeesus,
sest mul on Tema õigsus, mitte enda oma.
Tegu on mulle antud õigsusega, kuna usun Jeesusesse
ja nii olen sama õige, püha ja puhas kui Jeesus.
Inimesed, kes seda ei mõista, saavad hoobilt pahaseks, öeldes:
"Kuidas sa julged seda väita?
See on Jumala pilkamine väita, et oled sama õige kui Jeesus!"
Kuid nii on, sest tegu on Tema õigsusega,
mis on mulle antud.
Tegu pole puudliku õigsusega või eneseõigsusega,
vaid Jeesuse õigsusega, mis on kantud üle ka mulle.
Jeesus kandis kõik mu patud
ja kogu Jumala kohtumõistmine tuli Jeesuse üle,
mistõttu ma olen nüüd vaba.
Olen kasutanud näitena Rooma 5:13:
"...pattu ei arvestata, kui seadust ei ole."
Olen selle ülekande juures kasutanud krediitkaardi näidet.
Kui ostan midagi krediitkaarti kasutades,
siis ma ei maksa selle ostu eest kohe,
vaid annan oma andmed,
nii et see summa kantakse tasumiseks minu nimele.
Oletame aga, et lähen ostma midagi ja ulatan neile oma krediitkaardi,
aga siis ilmub Jeesus välja ja palub kanda see kulu oma kaardile,
öeldes, et Ta maksab ise selle eest.
Nii kantakse see summa üle Talle maksmiseks.
Kui nüüd mu ostusumma kantakse Jeesusele maksmiseks,
siis mis tolku sellest oleks, kui ma ütleks:
"Aga mina ju ostsin selle asja.
Nii oleks õige, kui ikka ma ka midagi maksaks.
Jah, ma tean, et Jeesus palus jätta kogu summa Tema maksta,
aga see oleks ikka õige, kui ma ka midagi maksaks."
Nii et kui pood saadaks mulle arve 100 dollari peale mu ostu eest,
öeldes: "Keegi teine küll juba maksis selle eest,
aga kuna teie olite ikka ostja, peaks te maksma näiteks 25 dollarit."
Kui sul oleks vähegi mõistust peas, sa keelduks sellest,
öeldes, et selle eest on juba makstud
ja miks peaks ma veel midagi juurde maksma?
See oleks puhas lollus.
See poleks püha ega alandlik tegu, vaid puhas rumalus,
kui maksaksid millegi eest, mille eest on juba makstud.
Nii võttis ka Jeesus kogu kohtumõistmise enda kanda.
Iga patu eest, mida oled teinud või saad veel tegema,
on juba makstud.
Sa võid pidada seda alandlikkuse ja jumalakartuse märgiks,
kui käid pideva patukoorma all
ja arvad, et ei ole sama püha kui teised
ja oled elanud kohutavat elu.
Ja nii sa muudkui käid oma patu- ja väärtusetuse koorma all.
Religioon on õpetanud meile,
et see on jumalakartlik ja püha suhtumine.
Mina aga ütlen, et see on puhas rumalus.
Su pattude eest on juba makstud.
Jah, sa ei tohi kunagi unustada, mis sulle on andestatud,
jättes mulje,
otsekui su andestatud võlg polnud suur.
Seda on hea meeles pidada, kui sügavale kord langesid,
et osata hinnata seda kallist hinda, mis su eest maksti.
Nii et me ei tohi unustada, mida Jumal on meie heaks teinud,
aga süütunde ja hukkamõistu all elamine pole teema
tundes end üdini väärtusetuna stiilis:
"Jumal, kuidas said üldse mu heaks midagi teha,
kuna olen nii suur patune!"
Sel juhul ülendad oma patu kõrgemaks kui Jeesuse ohver.
Sel juhul on su patt olulisem su jaoks, kui su patu eest toodud lepitus.
Kui aga omame tõelist, piibellikku suhtumist,
mõistes, et Jeesus tõmbas kogu kohtumõistmise enda peale,
siis see, mis Jumalale au toob,
on see, kui lähed julgelt Jumala palge ette.
Heebrea 4:16: "Läki siis julgusega armu aujärje ette,
et me halastust saaksime ja armu abiks leiaksime parajal ajal!"
See austab Jumalat,
kui sa ei lähe Ta ette vana patukotina,
kes on armust päästetud,
vaid kui lähed Ta ette endise, armust päästetud patusena,
kes on täna õige Jumala ees, omades täit ligipääsu Talle.
Sa lähed julgelt Ta armutrooni ette.
See on see, mis austab Jumalat ja on Talle meelepärane.
Süütunne ja hukkamõist ei tee seda.
Põhjus aga, miks see on nii levinud enamus inimeste eludes,
on tänu käsuseadusele.
Käsuseadus toob hukkamõistu ja surma
nagu 2 Korintlastele 3:7, 9 ütleb.
Käsuseadus toob patutunnetuse (Roomlastele 3:20).
Käsuseadus mõistab hukka ja paneb patu vohama.
Inimesed on nii patuteadlikud,
kuna käsuseadus juhib me pilgu me pattudele ja väärtusetusele.
Enamus inimesi tunneb end väärtusetuna
just nimelt tänu käsuseadusele.
Me peame saama välja käsuseaduse alt
ja mõistma, et Jeesus on maksnud kõigi me pattude eest.
Kõigi me pattude eest on makstud,
mistõttu sul pole enam millegi eest maksta.
Nii peame minema Jumala trooni ette julgelt, aga alandlikult,
mõistes, et iseenestes me ei vääri seda,
olles patused.
Kuna aga Jeesus võttis enda peale
kogu Jumala viha, kohtumõistmise ja karistuse,
makstes selle eest,
ei pea me enam rääkima Jumalale oma pattudest ja väärtusetusest.
Saame pigem ülistada Jumala suurust ja võimsust,
et Ta kandis kõik mu patud Jeesusele.
Kuulsin kord üht jutlustajat ütlemas,
et kui tunned end Jumala ette minnes kui väikese sitikana elevandi seljal,
siis selle asemel, et rääkida, kui väike ja tühine sa oled,
räägi sellest, kui imeline Jumal on, et armastab sinusugust tühist kuju.
Selle asemel, et lasta salmil:
"Kõik on pattu teinud ja Jumala aust ilma",
hoida end hukkamõistetuna ja lahutatuna Jumalast,
kaheldes, kas Jumal üldse on sinuga, kuna sa ei vääri seda üldse.
Kui mõistad, et Jumal kandis kõik su patud Jeesuse peale,
kes maksis nende eest
ja sa oled seaduslikult vaba.
Su patud on ametlikult lepitatud.
Mitte su enda, aga Jeesuse kannatuste tõttu.
Kui seda mõistad, võid minna alandlikult Jumala ette,
öeldes: "Jah, ma pole seda väärt,
aga ma võtan selle tänu Jeesuse tehtule vastu."
Nii võid ilma mingi hukkamõistuta minna julgelt Jumala ette.
Ei mingit patukoormat ega hirmu hüljatuse ees.
Paljud kristlased aga ei tee seda, kuna neil on Jumalast vale arusaam.
Nad arvavad endiselt, et käsuseadus kehtib
ja et Jumal on endiselt vihane ja karistav nende pattude suhtes.
Kuid kõigi su pattude üle on kohus juba mõistetud.
Kui sa pole kunagi teinud Jeesusest oma isiklikku Päästjat,
siis kõik see, mida olen öelnud, kehtib siiski ka sulle.
Kuid sul on ligipääs sellele armule ainuüksi usu kaudu (Rooma 5:2).
Kuigi Jeesus suri ja maksis su pattude eest,
siis sest' pole sulle mingit kasu,
kui sa ei võta seda alandlikult kui kingina vastu.
Nii et kui sa pole kunagi võtnud Jeesust oma Issandana vastu
ega ole parandanud meelt oma pattudest,
võttes Jeesust teadlikuna oma Päästjana vastu
ja võttes vastu selle, et Ta maksis su pattude eest,
siis peaksid tegema seda kohe praegu.
Me tänane saade on läbi, aga sa võid helistada TV7'sse,
kus ollakse rõõmuga valmis palvetama su eest.
Lihtsalt ütle, et tahad Jeesuse oma Päästjana vastu võtta,
omades usu kaudu ligipääsu kõigele, mida Ta on sinu heaks teinud.
Palu, et su eest palvetataks, et saaksid võtta vastu selle pääste,
saada kõik andeks ja omada ligipääsu Jumala lligiollu.
Su vaim sai uuestisünni kaudu muudetud.
See sai õigeks ja pühaks Jumala ees
ja sa said Püha Vaimu poolt pitseeritud.
Püha Vaim ümbritseb su täiuslikku, uuestisündinud vaimu.
Kui pühendad end järgima Jumalat, saad olema edukas.
Isegi, kui sind müüdaks orjaks, pandaks vangi või valetataks su kohta.
Jumalal on hea meel su üle ja Ta armastab sind.
Rohkem, kui me suudaks aimatagi.
Mul polnud vähimatki põhjust enam olla haige või tunda valu ja hirmu.
Arvasin, et ma pole piisavalt hea ja Jumal ei saa andestada mulle.
Kuuldes aga A. Wommacki õpetust Jumala tõelise loomuse kohta,
muutis see mu elu igaveseks.
Tahan tänada A. Wommackit ta õpetuse ja õnnistuseks olemise eest
Aita tuua esile uuendust ja muutust,
hakates meie partneriks.
Hetkel kõlav reklaam puudutab juba toimunud perekonverentsi
Woodland Parki keskuses Colorados.
Konverentsil jagus tegevust nii täiskasvanutele kui lastele-noortele
Terve nädal täis hommikusi ja õhtuseid teenistusi,
kus õpetasid nii piiblikooli õppejõud kui Andrew Wommack ise.
See oli võrratu aeg nende uues laagrikeskuses.
Mina olen Andrew Wommack!
Infoks teile, kes te vaatate meid Austraaliast.
Meil on seal nüüd oma klienditeenindus,
mis on saanud head tagasisidet.
Leiate meid kodulehelt, mis on nähtav ekraanil:
Juba on ka toimunud ARMI-konverents,
mis toimus samuti Colorados.
Selle eesmärk on jagada kõiki materjale ja vahendeid,
mida A. Wommack ja Charise piiblikool omavad,
et aidata erinevaid jumalasulaseid.
Täpsem info:
Keith Moore oli üks külaliskõnelejatest
ja neil oli koos tore aeg.
Kasvasin üles seal koguduses,
kus olime sõnakuulelikud,
sest meile öeldi, et kui me seda pole, tabab Jumal meid haigustega
ja laseb muul halval meiega juhtuda.
Tõestisündinud lood Jumala armu kohta
Mina olen Virginia
ja ma avastasin ühel päeval telekast ühe saate,
kus ühe mehe hääl täitis mu elutoa.
Ei mingit pilti, aga lihtsalt hääl.
"Jeesus tuli ja võttis su karistuse, kannatades su pattude eest.
Ta läks sõna otseses mõttes põrgusse ja tõusis siis surnuist,
pakkudes sulle ilma ühegi hinnata igavest elu.
See on üks hea uudis."
Jäin kuulama ja see oli imeline.
Jumal hakkas õpetama mulle oma Sõna
ja ma kuulsin läbi nende õpetuste Jeesusest, kes oli Jumal.
Kes suri ristil me eest ja võttis ära kõik meie patud.
Imeline!
Jumal puudutas mu südant ja muutis mu elu.
See tõesti vastab tõele, et Ta teeb meid vabaks.
Ma polnud seda kunagi varem kogenud
ja see on võimas!
Olen nüüd vaba Kristuses.
"Sest patt ei valitse enam teie üle, kuna te ei ole Seaduse, vaid armu all."
Andrew Wommacki teenistus - jagades valgust Jumala armu kohta
Tõlge: Anne-Ly Raukas