Tere tulemast vaatama saadet "Evangeelium Andrew Wommackiga"
mis räägib Jumala tingimusteta armastusest ja armust.
Tähistame Charise Piiblikooli 20. aastapäeva,
mille kaudu on jüngerdatud inimesi üle kogu maailma.
Nüüd aga Andrew Wommack isiklikult.
Tere tulemast vaatama taas me saadet!
Jätkan endiselt seeriaga "Jumala tõeline loomus".
Tegu on ühe võimsa õpetusega.
Tegu on teemadega, mis on muutnud mind ennast.
Ma olin küll kogenud Jumala headust
ja teadsin neid asju tänu sellele,
mida Jumal oli mulle isiklikult näidanud ja rääkinud
oma headuse kohta.
Ja samas nägin ma Piiblis nii palju viha ja põlgust,
mispeale minus tekkis üks konflikt.
Alles siis, kui hakkasin neid asju kokku viima ja mõistma,
miks Jumal oli nii range, karistas inimesi
ja tegi mitmeid muid asju, mida Ta Vanas Testamendis tegi...
Seni, kuni ma ei viinud neid asju kokku
1 Johannese 4:8 öelduga, et Jumal on armastus,
takistas see mul ka täielikult uskumast,
et Jumal on hea Jumal.
Nii olen kogu selle seeria jooksul püüdnud leida tasakaalu
Vana Testamendi karmuse ja Uue Testamendi armu vahel,
mis tuleb Jeesuse läbi.
Olen näidanud teile,
miks kõik Vanas Testamendis toimunu oli vajalik,
aga ka kuidas tänu Jeesuse tulekule
me oleme vabastatud kõigest Jumala vihast ja karistusest,
usaldades end Tema tingimusteta armastuse hoolde.
Meil on oluline mõista, et see on tingimusteta armastus,
nii et me ei pea oma tegudega Jumala soosingut välja teenima.
Selle mõistmine muudab kõike.
Kui sa tõesti mõistaks, kui väga Jumal sind armastab,
tõuseks su usk kõrgusteni.
Kui vaadata sõna "usk" tähendust, siis see tähendab "kindlat usaldust".
Sa ei saa tegelikult usaldada kedagi, kui sa ei tea, mis inimene ta on.
Või kui tunned, et vahel ta on hea ja siis jälle halb.
See on see, kuidas ka Jumalat on esitletud
ja seetõttu inimesed ei usaldagi Teda,
sest nad ei tunne Tema tõelist loomust.
Kõigest sellest olengi rääkinud mitmete viimaste saadete jagu
ja mõned selle-teemalised saated on veel jäänud.
Olen andnud välja samanimelise raamatu,
mis on täiega elumuutja.
See muudab su arusaamist Jumalast.
Galaatlastele 5:6 on öeldud, et usk on tegev armastuse kaudu.
Mõistes, et Jumal on armastus - puhas armastus
ja Ta armastab sind kõigist teguritest sõltumata -
sh sõltumata sellest, mida vääriksid või ei vääriks.
Ta armastab sind, sest Ta on armastav Isa
ja kui seda mõistad,
lastes Jumala armastusel täita oma südame,
siis su usk ja usaldus Jumala suhtes tõusevad taevasteni.
Meil pole raske uskuda ja usaldada kedagi,
kes on 100% ja alati meie poolt,
soovides meile vaid head ja igatsedes õnnistada meid.
Religioon aga on õpetanud meile Jumala kohta
palju valesid asju.
Seetõttu ongi nii oluline, et saaksid osa tegelikust tõest.
Osad teist mõtlevad, et olete juba seda seeriat näinud
ja milleks teile veel lisamaterjalid?
Selleks, et sellest teemast ei räägita just sageli.
Neid pole palju, kes räägiks teile Uue Testamendi Jumala headusest,
mistõttu seda peab ikka ja jälle uuesti kuulma.
Olen 40 aastat mõtisklenud nende asjade üle
ja Jumal annab mulle ikka veel ilmutusi selle kohta.
Isegi, kui olete kõik need saated ära vaadanud,
ei saanud te kõigest osa.
Seetõttu on hea omada neid materjale ja käia neid uuesti ja uuesti läbi.
Lisaks tuleb seda teemat teistegagi jagada.
Nii on lihtsam võtta appi keegi,
kes on tegelenud selle teemaga 40 aastat
ja saanud selle kohta ilmutuse.
Nii et palun tellige endale need materjalid.
Kuid nüüd tagasi ühe olulise mõtte juurde,
mida olen kogu selle seeria vältel kasutanud.
Roomlastele 5:13:
"Sest patt oli maailmas juba enne Seadust,
aga pattu ei arvestata, kui seadust ei ole."
See on olnud mu peamisi abivahendeid,
kui olen vaadelnud teatud aspekte Vanast Testamendist,
mida inimesed näevad vaid Jumala viha- ja hülgamisena
ning patu vihkamisena.
Ma ei hakka sellest uuesti õpetama,
aga 1 Moosese 3:22 on lugu,
kus Jumal viskas Aadama-Eeva Eedeni aiast välja.
Enamus inimesi näeb seda hülgamisena,
kuna Jumal oli püha ja inimesed mitte.
Püha Jumal aga
ei saanud omada pistmist ebapühade inimestega.
Vaatame uuesti Rooma 5:13:
"...aga pattu ei arvestata, kui seadust ei ole."
Peale Aadama langemist polnud veel käsuseadust
ja seetõttu Jumal ka ei arvestanud inimestele nende pattu.
Vaatasin seda teise vaatenurga alt.
Küsimus polnud,
et Jumal hülgas inimesed ja viskas nad Eedenist välja,
kuna Ta ei talunud oma pühas ligiolus nende ebapühadust.
Usun, et Ta viskas nad Eedenist välja hoopis armastuse tõttu,
sest Ta ei tahtnud, et nad elaks elupuust süües igavesti,
aga seda patuses seisus,
olles avatud haigustele, vihale, kibestumisele, vihkamisele
ja kogu maailma rikutusele, mis tekkis patu tulemusena.
Hoopis armastus oli see,
mis pani Teda inimesi Eedenist välja viskama,
kuna Ta ei tahtnud, et elaksime igavesti patus.
Tal oli midagi paremat varuks,
mistõttu nende jaoks, kes teevad Jeesusest oma Issanda,
on surm hoopis hüppelauaks palju paremasse ellu.
Vaatasime ka 1 Moosese 4. peatükki,
kus Jumal elas endiselt inimeste keskel ja suhtles nendega.
Nii olen peamise asjana rõhutanud Roomlastele 5:13:
"Sest patt oli maailmas juba enne Seadust,
aga pattu ei arvestata, kui seadust ei ole."
See on sama kui krediitkaardiga -
sa ei käi seda kaarti kasutades tegelikku raha välja,
vaid nad kannavad selle ostu su arvele
ja sa maksad selle arve hiljem.
Patu mittearvestamine su vastu tähendabki, et seda ei arvestata
ehk siis esimesed 2000 aastat peale Eeva-Aadama pattu langemist
ei pidanud Jumal inimeste patte nende vastu.
See arvestus hakkas kehtima alles peale käsuseaduse tulekut
ja see on see koht, kus näeme Jumala karmust ja viha.
Olen juba rääkinud sellest varasemates saadetes,
aga kui vaatad meid esimest korda, ei pruugi sa sellest aru saada.
Seetõttu tasubki tellida endale täiendavad materjalid
täis võimast tõde, mis on muutnud mu enda suhet Jumalaga.
Kuid põhjus, miks Jumal andis käsuseaduse
ja hakkas inimese patte ta arvele kandma,
oli seetõttu, et inimene ei mõistnud, kui surmavad ta patud olid.
Kuna Jumal ei pidanud seda algul inimese vastu
ega näidanud üles oma viha,
arvas inimene, et patu tegemine on OK
ja hakkas elama patust elu,
mis tagas ka saatanale ligipääsu inimese ellu.
Roomlastele 6:16: "Eks te tea,
et kelle kuulekusse teie end loovutate orjaks,
kelle sõna te kuulate, selle orjad te olete -
olgu patu orjad surmaks või kuulekuse orjad õiguseks!"
Kuna inimesel polnud hirmu patu ees, sest tundus, et Jumal ei karista seda,
kuna Ta oli 2000 aastat olnud armuline inimeste suhtes,
siis inimesed elasid patus ja lasid saatanal hävitada end.
Johannese 10:10:
"Varas ei tule muu pärast kui varastama ja tapma ja hukkama."
See räägib saatanast,
kelle ainus igatsus on varastada, tappa ja hävitada.
Ta igatsus pole kedagi õnnistada.
Kuna aga inimene ei näinud Jumala viha ja karistust patu eest,
ei kogenud ta ka hirmu karistuse ees ja nautis lihtsalt patu tegemist.
Saatan aga hävitas, tappis ja varastas selle kaudu inimese elu,
mistõttu Jumal pidi ilmutama oma viha,
et lõpetada patu tegemine ja inimese patu nautimine.
See toimis.
Õpetussõnad 16:6:
"Issanda kartuse tõttu hoidutakse kurjast."
Võin garanteerida, et kadunud hinged -
Vana Testamendi ajal elanud inimesed,
kes polnud vaimus uuestisündinud
ja kel puudus arusaamine Jumalast sellisena nagu meil see on -
isegi nemad mõistsid,
et kui teed valet asja, tabab sind Jumala viha
ja võib-olla isegi surm,
sest Jumal ei talunud seda.
Nii et käsuseadus saavutas midagi.
See viis inimese arusaama tagasi tõelise pühaduse juurde.
Kuid selle kõrvalnähud olid surmavad.
Nagu osade tablettidega,
mida reklaamides peavalu vastu soovitatakse.
Samas võivad need põhjustada surma,
südame seiskumist, diabeeti ja mida iganes veel.
Nii olid kõrvamõjud suuremad, kui probleem, mida lahendati.
Käsuseadus tõi tagasi arusaama sobilikust-mittesobilikust,
õigest ja valest.
Kuid samas tõi kaasa ka süü- ja hukkamõistu tunde,
mis olid surmavad.
Nii et isegi, et see piiras patu tegemist,
pani see inimesed nii suure süü ja hukkamõistu alla,
et neil oli raske uskuda Jumala headusesse,
kuna käsuseadus võimendas nende pattu.
Roomlastele 7:13:
"...et patt ise saaks käsu kaudu üliväga patuseks."
Käsuseadus muutis patu kohutavaks.
Jah, see piiras veidi patu tegemist,
aga tõi samas kaasa tohutu süütunde, takistades inimese suhet Jumalaga.
Kui aga Jeesus tuli, muutus kõik.
Sest taaskord -
Jumal ei arvesta enam inimesele ta patte
nagu see kunagi ammu oli,
aga seekord on see veel tuhat korda parem.
Enne käsuseadust toodi üks ohver me pattude eest,
mis oli kui Jumala krediitmakse me pattude eest.
Ilmutuse 13:8 ütleb,
et Jeesus on tapetud tall maailma rajamisest saadik.
On mitmeid piiblisalme, mis ütlevad, et veel enne, kui Jumal lõi inimesed,
Ta teadis, et nad hakkavad mässama Ta vastu
ja nii otsustas Ta oma südames, et Ta saadab oma Poja,
kes saab inimeseks ja kannatab meie karistuse pärast,
surres meie pattude eest,
et Jumal saaks olla armuline me vastu
ning mitte tasuda meile selle eest, mida oleme ära teeninud.
See kõik oli Jumala südames
ammu enne inimese ja maailma loomist.
Nii et, kuna Jumal teadis, mis on tulemas,
siis esimesed 2000 aastat enne käsuseaduse tulekut
lasi Ta inimese pattudel minna.
Mitte seetõttu, et Ta oleks neist mööda vaadanud,
vaid Ta oli oma südames juba valmis
kandma kõik need patud, viha ja karistuse oma Poja peale
ja Ta juba ootas seda.
Nii et kui Jeesus tuli, võttis Ta me patud enda peale
ja maksis hinna me pattude eest.
Seetõttu ei pea Jumal enam me pattudega tegelema,
sest Ta on seda juba teinud.
Ta on katnud kogu inimkonna patud.
Alates minevikust, kuni tänaseni.
Jeesus ei tegelenud inimeste patuga vaid ajal, mil Ta siin maa peal oli,
aga Ta tegeles ette juba ka sinu ja minuga,
andestades juba 2000 aastat tagasi kõik me patud.
Ja kui ka Ta tagasitulek peaks võtma veel 2000 aastat,
siis kõik veel sündivad inimesed ja eesootavad üleastumised
on juba makstud Jeesuse poolt.
Need on väga olulised aspektid.
Vaatame 2 Korintlastele 5:17-18:
"Niisiis, kui keegi on Kristuses, siis ta on uus loodu,
vana on möödunud, vaata, uus on sündinud.
See kõik on Jumalast,
kes meid on enesega Kristuse läbi lepitanud."
See pole miski, mis sünnib millalgi tulevikus
või mis võiks juhtuda,
kui otsid Jumalat ja teed kõike õigesti,
et siis Jumal vastab sulle.
Ei.
Jumala on juba lepitanud meid enesega läbi Kristuse
"ja andnud meile lepitusameti."
See on kaasaja koguduse üks suuremaid põrumiskohti.
Räägitakse küll pattude andestusest ja suhtest Jumalaga,
aga seda kui eesmärgist, mille poole püüelda;
millestki, mis on kuskil tulevikus.
Et kui elad püha elu, käid koguduses ja maksad kümnist,
siis võib-olla saad sellest ka osa.
Samas kui Piibel ütleb, et Jumal on meid juba lepitanud.
Sõna "lepitama" tähendab "olla sõbralik" või "luua kooskõla".
Jumal on juba toonud meid kooskõlla iseendaga,
makstes me pattude eest läbi oma Poja karistamise.
See sündis juba 2000 aastat tagasi ehk on juba tehtud.
Seal on suur vahe, kas öelda:
"Sa võid saada lepitatud Jumalaga, kui teed seda, teist ja kolmandat."
või "Jumal on juba lepitanud sind ja maksnud su pattude eest,
mistõttu kas võtaksid selle vastu?"
Suur vahe ikka:
"Võib-olla saad sellest osa, kui oled piisavalt püha"
või: "See on juba tehtud, mistõttu võta see tasuta annina vastu."
Võimas!
See on ka erinevus tõelise evangeeliumi ja religiooni vahel
Ühtlasi saab seda rakendada igas oma eluvaldkonnas.
Rääkides tervenemisest,
siis on neid, kes ütlevad: "Jumal tervendab ka tänapäeval."
Kõlab hästi, aga kuidas see toimib?
Kas pead ise selle nimel pingutama
ja korrutama mitmeid kordi, et oled terve?
Pead sa olema selleks püha ja käima kirikus?
Või tegema annetusi, et Jumal tervendaks?
Kui pead tegema seda kõike selleks, et Jumal sind tervendaks,
siis see pole õige evangeelium.
Tõelise evangeeliumi sõnum on:
jah, Jumal tervendab ka täna tänu Jeesuse vermetele.
Su tervenemine sai teoks juba 2000 aastat tagasi,
mistõttu sa ei pea tegema midagi, et kogeda Jumala tervendamist.
Mitte sa ei pea ootama tervendamist,
vaid Jumal ootab,
et sa usuksid sellesse ja võtaksid selle vastu,
või siis kahtled selles ja jääd tervenemisest ilma.
Kõik taandub usule sellesse, mida Jeesus on juba teinud,
mitte sellesse, mida Ta võiks teha,
kui oleksid piisavalt püha ja teeksid erinevaid asju.
See on hea uudis!
Evangeelium tähendabki head uudist.
2 Kor. 5:18: "See kõik on Jumalast,
kes meid on enesega Kristuse läbi lepitanud
ja andnud meile lepitusameti."
Iga jumalasulane peaks kuulutama, mida Jumal on juba teinud
ja mis juba kuulub meile.
Mis kuulub meile pärandi ja mitte jõupingutuste tõttu.
Mitte käskude täitmise tõttu, vaid mille Jumal on juba andnud meile
Peame vaid uskuma sellesse, mis on juba tehtud.
See on see amet või töö, mille Jumal on meile andnud -
lepitusamet.
See ei puuduta lepitust tulevikus, vaid lepitust, mis on juba toodud.
Halleluuja! See on hea uudis.
Salm 19: "...kuna see oli Jumal,
kes Kristuses lepitas maailma enesega
ega arvestanud neile nende üleastumisi
ning on pannud meisse lepitussõna."
Kuidas Jumal lepitas meid iseendaga?
See salm ütleb väga selgelt, et läbi selle,
et Ta ei arvestanud meile meie üleastumisi.
Pannes selle kokku Rooma 5:13'ga,
mida olen selle seeria raames palju kasutanud.
"Sest patt oli maailmas juba enne Seadust,
aga pattu ei arvestata, kui seadust ei ole."
Siin on ka öeldud, et Ta ei arvestanud meile meie pattu.
Pannes need kaks salmi kokku,
näeme, et käsuseadus pidi lakkama toimimast
peale seda, kui Jeesus tuli.
Piiblis on nii Vana kui Uus Testament.
Paljud ei tee neil vahet,
arvates, et neid eristab vaid üks valge leht Piiblis.
Samas kui Vana Testament lõppes, kui Jeesus tuli.
Uus Testament polnud lõplikult paigas seni,
kuni Jeesus maksis me pattude eest ja tõusis surnuist.
Ta ütles alles ristil olles: "See on lõpetatud."
Kuid isegi, et Ta maine teenistus oli lõpetatud,
pidi Ta siiski minema alla põrgusse ja võtma ära põrguvalla võtmed,
tõustes seejärel surnuist.
1 Kor. 15 on öeldud, et kui Ta poleks tõusnud surnuist,
oleks me usk asjata ja me elaks endiselt oma pattudes.
Jeesus pidi tõusma surnuist ja istuma Isa paremale käele,
enne, kui uus leping hakkas täienisti kehtima.
Kuid kui Jeesus välja ilmus, lakkas vana leping kehtimast.
Nii et Jeesuse aeg siin maa peal oli aeg,
kus Jumal ei reageerinud inimestele vana lepingu seaduste mööda,
samas kui uus leping polnud hakanud veel kehtima.
Nii et tegu oli sellise vahepealse ajaga.
Tahan sellega öelda seda,
et Jeesuse tulles polnud käsuseadus enam kehtiv.
Gal.3:19 ütleb, et käsuseadus oli vaid seni,
kuniks tuli seeme, kelle kohta oli tõotus antud."
Ja Gal. 3:16 näitab meile, et selleks seemneks oli Kristus.
Nii et käsuseadus kehtis, kuni Jeesuse tulekuni.
Ajal, mil Jeesus elas ja teenis siin maa peal,
oli käsuseaduse kehtivus peatatud
ja nii ei pidanud ka Jumal inimeste patte nende vastu.
Käsuseaduse kehtides peeti inimeste patte nende vastu,
aga kui Jeesus tuli, siis Jumal ei teinud seda enam.
Sest kuna käsuseadus ei kehtinud, oli Jumal ka inimeste suhtes armuline.
Nii saigi Jeesus andestada abielurikkumiselt tabatud naisele,
mõistamata teda hukka.
Ta ütles: "Mine ja ära tee enam pattu."
Ta tunnistas, et naine oli teinud pattu ega kiitnud seda heaks,
kuid Ta ei mõistnud teda ka hukka, sest käsuseadus ei kehtinud enam.
Ja kuna Jeesus on tulnud,
ei kehti see käsuseadus enam ka sinu ja minu puhul.
Me ei peaks enam elama patuteadlikult käsuseaduse järgi.
See on üks kaalukas väide
ja tean, et paljud teist ei pea seda piibellikuks.
Kuid Heebrea 10:1-2 ütlevad,
et Vana Testamendi ohvriannid ei toiminud, kuna olid vaid kui varjud.
Küll aga toimib Jeesuse ohver Uuest Testamendist
ja seetõttu ei peaks meil olema enam mingit patust südametunnistust.
Uue Testamendi salm ütleb meile,
et meil ei peaks enam olema patust südametunnistust.
Me ei peaks minema Jumala ette jutuga:
"Oo Jumal, olen nii väärtusetu ja patune!"
Ma ise tegin seda kord,
lugedes Talle oma patud kiiresti ette, nimetades iga oma eksimust,
lootes, et kui seda ise teen, siis Jumal enam ei maini neid.
Mul oli patune südametunnistus.
Aga Piibel ütleb,
et tänu Jeesuse ohvrile Uues Testamendis,
ei peaks me enam kogema patust südametunnistus.
Käsuseadus keskendub su patule.
Roomlastele 3:20:
"...sest Seaduse kaudu tuleb patutundmine."
Nii oleme me väga patuteadlikud,
kuna enamus tänapäeva kristlasi püüab endiselt suhelda Jumalaga
tuginedes Vana Testamendi käsuseadusele.
Kuid Jumal on selle juba kõrvaldanud,
nii et see ei kehti enam Uue Testamendi usklikule.
Mul pole hetkel aega seda põhjalikumalt selgitada.
Tean, et paljud teist arvavad,
et olen Vana Testamendi käsuseaduse vastu.
Ometi olen varem rääkinud,
et sel käsuseadusel on endiselt oma eesmärk ja funktsioon.
Samas on 1 Tim 1:9 öeldud:
"Seadust pole seatud kõigile, vaid ülekohtustele ja tõrkujatele jne."
Meie aga, kes oleme uuestisündinud, oleme saanud õigeks Jumala ees
ja seetõttu ka ei pea elama käsuseaduse all,
kui usud Jeesusesse Kristusesse.
Need aga, kes ei tunne Jeesust ega ole uuestisündinud,
peavad järgima käsuseadust.
Samas võime me kristlastenagi
saada palju kasu sellest täiuslikust standardist,
mille Jumal on seadnud.
Teisalt, käsuseaduse eesmärk polnud kunagi
tuua meid suhtesse Jumalaga,
vaid näidata meile, kui võimetud me oleme
saavutamaks ise õiget seisu Jumala ees
tuginedes omaenda pühadusele.
Nii peamegi loobuma lootmast iseendale
ja lootma oma Päästja peale.
Mu raamat räägib sellest lähemalt, nii et tellige see endale.
Kuid Uue Testamendi kristlane
ei peaks elama patuse südametunnistusega,
sest Jumal ei arvesta meile enam me patte.
Käsuseadus ei kehti enam meile, kes me usume Jeesusesse.
Mu õpetus Jumala loomusest on olemas nii raamatuna,
kui ka CD ja DVD'na.
Tellige need endale ja need saavad muutma te elu.
See pakkumine lõppeb peagi, nii et tellige need materjalid endale.
Materjalid on tellitavad me kodulehelt.
Andrew kompaktne õppeseeria "Jumala tõeline loomus"
on saadaval nii CD'na kui DVD'na.
Ühtlasi on see õpetus saadaval raamatu kujul.
Tänase loengu pealkiri on "Jumala tõeline loomus" 5. osa,
mis on tellitav me kodulehelt.
Kui teil aga pole võimalik seda endale lubada,
saadetakse see teile tänu partnerite toetusele tasuta.
Ühtlasi pakume teile Andrew raamatut "Ära piira Jumalat".
Võtke selle tellimiseks meiega juba täna ühendust!
Täpsem tellimisinfo on ekraanil.
Leiate me kodulehelt teisigi materjale ja asju, mida tasuta alla laadida.
Ekraanil on kõik kontaktandmed, mille kaudu võtta ühendust.
Loodame teist kuulda juba täna!
Andrew Wommacki Teenistus ja Charise piiblikool pakuvad kohta,
kus vaimselt näljades tudengid
võivad õppida tegema vahet religioonil ja suhtel Jumalaga.
Sain radikaalselt päästetud ja vabaks kõigest mineviku taagast,
kuid samas takerdusin ka hoobilt religiooni puntrasse.
Olin tõsiselt käsumeelne ja seotud.
Siis aga juhtis Jumal mind vaatama korra päevas Andrew saateid
Tegin seda,
kuniks lõpuks vaatasin neid saateid juba 2-3 korda päevas.
Jõudsin punkti, kus kuulsin kahte erinevat evangeeliumi.
Koguduses kuulsin üht ja Andrew õpetas teist,
mispeale küsisin Jumalalt, kumb siis vastab tõele?
See on see, kuhu omadega jõudsin.
Evangeelium, mis kätkeb endas rahu, armastust, rõõmu ja tervenemist,
tõmbas Catherine'i kui magnetina Chatrise piiblikooli suunas.
Kuulsin väga selget Jumala juhatust: "Võta nende tunde interneti teel."
Panin end 2012. aasta juulis kirja,
pühendades end kahele ainele.
Kõik taandus sellele,
et ma ainuüksi ei kuulnud seda õpetust,
vaid ma võtsin selle ka vastu,
kogedes võitlusi teatud asjade osas,
mida koguduses kuulsin ja mida mulle oli õpetatud.
Need polnud piibellikud ega vastanud Jumala Sõnale.
Alustasin 2012. aasta juulis kõigest kahe ainega semestris,
nii et detsembtriks oli mul läbitud kuus ainet.
Samas tundsin, kuidas Püha Vaim tõmbas mind täiega koha peale,
Coloradosse,
öeldes, et see on Ta järgmine samm minu suhtes.
See on tohutu arm viibida Jumala täiusliku tahte keskel.
Kui astud usus välja ja jätad kõik muu maha,
siis Jumal lihtsalt kannab sind.
Ta kandis ka mind siia.
Kogesin suuri imesid - ka finantsilises mõttes,
mis tõid mind siia ja on hoidnud mind siin.
Jõudsin siia kui ingli tiivul.
Mulle meeldivad siinsed tunnid, lektorid ja kõik õpitav,
aga kõige enam osadus nendega, kes on samuti jätnud maha kõik muu,
et järgida Jumala kutset ja olla Tema täiusliku tahte keskel.
See on olnud kõige suurem õnnistus ja julgustus mu jaoks.
Andrew Wommacki Teenistus ja Charise piiblikool
muudavad nii elusid kui maailma.