Tere tulemast vaatama saadet "Evangeelium Andrew Wommackiga"
mis räägib Jumala tingimusteta armastusest ja armust.
Tähistame Charise Piiblikooli 20. aastapäeva,
mille kaudu on jüngerdatud inimesi üle kogu maailma.
Nüüd aga Andrew Wommack isiklikult.
Tere tulemast vaatama taas me saadet!
Jätkan täna taas teemal, mida täiega armastan
ja see puudutab Jumala tõelist loomust.
Püüan esitleda Jumalat sellisena nagu Ta tõeliselt on
ja mitte sellisena nagu Teda sageli esitletakse.
Ja sageli see vääriti esitlemine tuleb just nimelt kristlaste poolt,
sest nad ei mõista
Vanas Testamendis esile toodud Jumala karmust ja viha,
arvates, et Jumal ongi oma loomult selline.
Õel ja kuri Jumal.
Üks mees ütles kord mu õpetuse peale,
et ta kujutas Jumalat ette kui vihase ja õela vana mehena,
kes saab hetkega muuta inimese põrmuks.
Jeesus aga seisaks Ta kõrval, hüüdes: "Ei Isa!
Mõtle mu naelutatud kätele."
Jeesus pidanuks otsekui pidevalt Jumalale meelde tuletama
oma tehtud lepitustööd,
mispeale Jumal siis vaevu suudaks maha rahuneda.
Samas kui Ta tegelikult on vihane ja raevukas.
See pole õige pilt Jumalast.
Jah, Piiblis on teatud kohti, mis võivad jätta sellise mulje,
kus Jumala viha sai välja valatud.
Näiteks Noa päevil,
kus Jumal hävitas kogu maa - v.a. 8 inimest.
Jah, seda võib ju näha
kui Jumala tohutu viha väljavalamisena
ja kujundada selle põhjal oma arvamus Temast.
Ma küll pole näinud seda Hollywoodi filmi "Noa laev",
aga olen kuulnud, et seal on kujutletud Jumalat
täiesti õela-, vihase-, karmi Jumalana, kes oma vihas hävitas kogu maailma.
Ma ei usu üldse, et Ta oleks selline.
Mõistan küll, kuidas Temast võib selline mulje jääda,
aga vaadates 1 Johannese 4:8,
siis seal on öeldud, et Jumal on armastus.
Jumal on armastus.
Mitte ainuüksi Jeesus, aga Isa Jumal on ka armastus,
mida kinnitavad mitmed teisedki piiblisalmid.
Mis puutub Noa aega,
siis ma usun, et see tõesti oligi Jumala viha ja karistus,
mis sai osaks neile tapetud inimestele.
Kui aga vaadata inimkonda tervikuna,
siis Jumala viha väljavalamine Noa päevil
oligi kohtumõistmine kogu inimkonna üle tervikuna.
Põhjus, miks seda ütlen, on selles, et Noa päevil valitses
tohutu jumalakartmatus ja ebapühadus.
Jeesus ütles seda isegi Uues Testamendis Mt 24:37:
"Sest nii nagu olid Noa päevad, nõnda on Inimese Poja tulemine."
Ta räägib siin siis oma teisest tulemisest.
Noa päevil - umbes 1600 aastat peale Aadama langemist,
tuli see üleujutus.
Kõigest 1600 aasta jooksul oli maailm saanud nii rikutud -
vahekorrad loomadega, homoseksuaalsus,
tapmised, vägistamised jne. - see kõik oli nii levinud,
et kui Jumal poleks teinud midagi selle patu vohamisega,
poleks jäänud maa peale ühtki neitsit Jeesuse tagasituleku ajaks.
See pole mitte liialdus, vaid olukorra reaalne seis
ja see kõik sündis vaid 1600 aastaga peale Aadama langemist.
Me elame täna üle 4400 aastat hiljem
ja hakkame tasapisi jõudma
samale jumalatuse ja ebapühaduse tasemele.
Kuid seal juhtus midagi,
mis muutis radikaalselt kogu inimrassi.
Mis see oli? Jumala kohtumõistmine.
Ja hirm, mis Tema seadused kaasa tõid,
muutsid igaveseks inimeste suhtumise Jumalasse.
Ja isegi, et see pole veel 100% lõppenud,
on see siiski kahandanud patu tegemist.
Toon siinkohal isikliku näite.
Mind kasvatati üles usulises õhkkonnas,
kus õpetati väga tugevalt
Jumala kohtumõistmisest ja karistusest.
Nägin lapsena unenäo, kus tegin suitsu ja jäin vahele.
Mind viidi politseisse ja politsei andis mu üle mu emale.
Ühtlasi nägin unes,
et põlesin põrgus selle suitsu tegemise pärast.
Osad teist peavad seda kummaliseks,
kuid see on see,
millise hukkamõistu õhustikus ma üles kasvasin.
See oli korduv unenägu, mida nägin korra-paar aastas
ja kus leidsin end suitsu tegemise pärast
põrgus põlemas.
Ma ei usu, et Jumal saadaks sind suitsetamise pärast põrgusse.
Ma ei usu, et läheksid suitsetamise pärast põrgusse,
isegi, et lõhnad põrgusuitsu järele.
Kuid sa ei lähe suitsetamise pärast põrgusse.
Samas elasin siiski hukkamõistu all ja teate, mis?
Ma ei tõmmanud elus ühtegi suitsu.
Hirm karistuse ees hoidis mind pattu tegemast.
Ma pole teinud paljusid asju, mida paljud inimesed on,
aga patt, mida tegin, valitses täiega mu üle.
Olin täiega patuteadlik
ja elasin eeldavasti suurema hukkamõistu
ja väärtusetuse tunde all,
kui need, kes päriselt ka jõid, suitsetasid, rikkusid abielu
ja tegid kõikvõimalikke muid asju.
Ma elasin hukkamõistu all,
ehk siis käsuseadus piiras mu patu tegemist,
kuna kartsin karistust.
Kõige selle kõrvalmõjuks aga
oli tohutu hulk süü- ja hukkamõistu tunnet,
et see peletas inimesed Jumalast eemale.
Selle asemel, et tuua neid armastuse läbi Jumala ligi.
Roomlastele 2:4 ütleb,
et Jumala heldus tahab juhtida meid meelt parandama.
Vana Testamendi käsuseadus ei näidanud meile Jumala armastust,
vaid hoopis Tema viha ja karistust.
Nii jätsid inimesed patu hirmu tõttu tegemata
nagu Õpetussõnad 16:6 on öeldud.
Samas on siiski Jumala headus see, mis paneb inimesi meelt parandama.
Igal juhul,
Vana Testamendi käsuseadus jättis paljudele vale mulje,
kuna nad ei mõista selle tõelist olemust.
Lugesin eelmine kord Roomlastele 5:13:
"Sest patt oli maailmas juba enne Seadust,
aga pattu ei arvestata, kui seadust ei ole."
Olen seda mitmeid kordi öelnud,
et Jumal on tõstnud mu esile muutma inimeste arvamust Temast.
Seda on Ta kutsunud mind tegema.
Äsja loetud piiblisalm
muutis radikaalselt mu arusaama Jumalast.
Sest ma arvasin, et kohe peale Aadama-Eeva pattulangemist
tekkis tohutu lõhe Jumala ja inimese vahele
ja Jumal ei tahtnud inimesega enam mingit pistmist teha.
Et Jumal oli püha ja inimene muutus ebapühaks
ning Jumal viskas Aadama-Eeva Eedeni aiast välja,
kuna ei talunud enam nende kui patustega koos olemist.
Roomlastele 5:13 aga ei väida midagi sellist.
Seal on öeldud: "...juba enne Seadust"
See oli umbes 2000 aastat peale Aadama-Eeva langemist.
Jumal ei pannud inimesele ta pattu pahaks,
vaid tegeles nende patuga.
Nii ei ühti see kuidagi mu varasema arvamusega,
et Jumal hülgas inimese niipea, kui too pattu tegi.
Ütlete nüüd: "Aga Ta ajas nad siiski Eedeni aiast välja."
Tõsi, kuid mitte seetõttu,
et ta vihanuks inimest ja tahtnuks seetõttu eralduda temast.
Me näeme 1 Moosese 4. ptk.'s -
peale seda, kui inimene oli Eedenist väljaaetud,
kuidas Jumal oli endiselt inimestega ja suhtles nendega.
Ta isegi kaitses maailma esimest tapjat.
Selle asemel, et mõista ta üle kohut
nagu Vana Testamendi seadus seda nõudnuks,
andis Jumal Kainile - maailma esimesele mõrvarile, armu.
Vaatame neid kohti koos.
1 Moosese 3, kus Aadam ja Eeva tegid pattu.
1 Moosese 3:21:
"Ja Issand Jumal tegi Aadamale ja ta naisele nahkriided
ning pani neile selga."
Mõelge korraks, miks Jumal seda tegi?
Seetõttu, et Ta ei talunud nende alasti olekut?
Ma ei tea, kuidas seda piisavalt öelda,
aga riided ei takista Jumalal näha, milline sa tegelikult oled.
Jumal ei riietanud neid iseenda pärast,
vaid kaastundest nende vastu.
Nemad olid alandatud ja tundsid piinlikkust,
mistõttu Jumal riietas neid nende ja mitte iseenda pärast.
Salm 22: "Ja Issand Jumal ütles:
Vaata, inimene on saanud nagu üheks meie hulgast,
tundes head ja kurja.
Aga nüüd, et ta oma kätt ei sirutaks
ega võtaks ka elupuust ega sööks ega elaks igavesti!”
Siis saatis Issand Jumal tema Eedeni rohuaiast välja,
et ta hariks maad, millest ta oli võetud."
See siin on ülioluline info.
Siin on öeldud, et Jumal heitis nad Eedeni aiast välja
ja põhjus selleks oli, et nad "oma kätt ei sirutaks
ega võtaks ka elupuust ega sööks ega elaks igavesti!” (s 22).
Seetõttu "saatis Issand Jumal tema Eedeni rohuaiast välja." (s 23).
Jumal ei saatnud Aadamat-Eevat Eedenist seetõttu välja,
et Ta tahtnuks neist lahti saada või ei suutnud taluda nende kohalolu.
Ta tegi seda hoopis selleks,
et nad ei saaks süüa elupuust ja elada igavesti.
Osa inimesi tõlgendab seda koheselt
hülgamise- ja karistusena nende tehtu eest.
Mina aga arvan, et see oli hoopis Jumala armulikkus,
et Jumal ei lasknud rikutud, patusel inimesel elada igavesti
Tean, et osadel teist on seda raske mõista,
kuid teadke, et surm polnud kunagi Jumala algne plaan inimese jaoks.
Kui aga inimene tegi pattu ja rikutus tuli siia maailma,
on surm palju väiksem teema,
kui elada igavesti oma patuses, rikutud loomuses.
Osadel teist võib olla raske seda mõista,
aga mõelge näiteks inimestele, kes on sündinud mõne puudega.
Meil oli hiljaaegu Carrie Fischer külas,
keda ema üritas aborteerida raseduse esimesel trimestril,
kuid see ei õnnestunud ja Carrie jäi ellu,
sündides 6 kuud peale abordi katset.
Kuid kogu ta vasak kehapool on halvatud,
ta on vasakust kõrvast kurt jne.
Kujutaksite te ette, et sööksite elupuust
ja elaksite siis igavesti ihus, millel on sellised probleemid?
Osadel inimestel on veelgi suuremad probleemid,
kui Carrie omad.
On inimesi, kes on täiesti pimedad, kurdid või tummad.
Inimesi, kes kogevad tohutut valu ja agooniat.
Kujutate te siis ette elu täis igavest valu ja piina?
Kuigi surm polnud Jumala algsetes plaanides,
räägib Piibel juba algusest peale,
et Jeesus saab ohvriks kogu maailma eest.
Jumal teadis, et hülgame Ta
ja saame osa kõigest rikutusest, haigustest, südamevalust ja vaevast.
Seetõttu on surm palju väiksem tegur nende jaoks,
kes võtavad Jeesuse oma Issandana vastu
ja saavad endale peale surma uue taevase ihu,
millega elada taevas,
kus pole enam mingeid haigusi, hädasid ega valu.
Vanad asjad ei tule seal enam meeldegi.
See kõik on palju olulisem,
kui et elada igavesti maa peal oma rikutud olemuses.
Või mõelge, milline see elu oleks,
kui näiteks Hitler, Mussolini, Tšingis-khaan või veel mõned,
kes olid massimõrvarid ja tapsid inimesi,
tehes palju muid hulle, kurje asju...
Milline me elu oleks, kui neid ei saaks kuidagi peatada?
Kui nad elaks igavesti, sest surma poleks?
Surm pole õnnistus vaid selles mõttes, et Jumal armastab meid
ja Tal on midagi paremat varuks me jaoks,
kus astume uude ellu ja saame endale uue ihu,
aga surm on õnnistus ka juba siinses elus.
See, et inimesed surevad ega saa jätkata patu tegemist,
mille kuhi muidu kasvaks läbi sajandite ja aastatuhandete.
See on õnnistus,
et kõik need massivõrvarid pole täna enam elus.
Nii et, kuigi surm polnud osa Jumala algsest plaanist,
on parem siiski surra
ja saada osa uuest elust ja ihust koos Jumalaga taevas,
kui elada igavesti oma patuses ihus.
Ütlen seda vaid selleks,
et kui Jumal ajas Aadama ja Eeva Eedeni aiast välja,
siis see polnud nende põlgamine ja hülgamine
nagu paljud seda tõlgendavad.
Vaid Piibli sõnul oli selleks vaid üks põhjus
ja see oli see, et nad ei sööks elupuust
ega elaks igavesti.
Jumal ei tahtnud,
et elaksime igavesti selles patuses ihus.
Jumal ei tahtnud, et kogeksime igavesti valu
ja põhjustaksime üksteisele igavesti kannattusi.
Tal on palju parem plaan me jaoks
ja see on ka põhjus, miks Ta inimese Eedenist välja viskas.
Jah, Aadama ja Eeva patul olid oma tagajärjed
ja Jumal viskas nad Eedenist välja.
Kuid mitte nende karistamiseks, vaid nende endi huvides,
et nad ei elaks igavesti patuses, rikutud seisus
ühes kõigi oma probleemidega.
See on ikka väga oluline teadmine.
Väga oluline.
Olen hetkel pidamas seeriat Jumala tõelisest loomusest,
teades, et on inimesi, kes usuvad,
et Jumal oli Aadama-Eeva peale ülipahane
ja viskas nad seetõttu Eedenist välja.
Kuid see kirjakoht ütleb hoopis midagi muud.
Jumal oli endiselt armuline neile,
valmistades neile nahast riided ja kattes nende alastuse.
Mitte iseenda, aga nende pärast.
Ta ei visanud neid Eedenist välja iseenda, vaid nende huvides,
et nad ei peaks igavesti elama oma langenud loomuses.
Vaadates 1 Moosese 4. peatükki me näeme,
et Jumal kohtus endiselt Aadama ja Eevaga.
Taaskord, paljud aravad,
et Jumal hülgas inimese koheselt, kui too oli pattu teinud.
Samas kui Piibel ütleb Roomlastele 5:13,
et kuni käsuseaduse tulekuni,
mis oli u 2000 aastat peale Aadama langemist,
ei arvanud Jumal inimeste pattu neile karistuseks.
Mis lugu siis sellega on?
Mina usun, et Jumal tegutses armust lähtuvalt,
mis ei tähendanud seda, et nende patul polnuks tagajärgi.
Jumal viskas nad Eedenist välja ja see oli see tagajärg.
Nende vaatenurgast lähtuvalt
nad polnud enam seal täiuslikus paigas,
mille Jumal oli neile loonud
ja võinuks nad pidada seda hülgamiseks.
Mina aga usun, et see oli Jumala arm,
mis soovis, et nad ei elaks selliselt igavesti.
1 Moosese 4. peatükis on näha Kaini ja Aabeli esiletulekut,
kelle vahel tekkis tüli.
1 Ms 4:3: "Ja mõne aja pärast juhtus,
et Kain tõi Issandale roaohvri maaviljast,
ja ka Aabel tõi
oma lammaste esimesest soost ning nende rasvast,
ja Issand vaatas Aabeli ja tema roaohvri peale,
aga Kaini ja tema roaohvri peale ta ei vaadanud.
Siis Kain vihastus väga ja lõi pilgu maha."
Need salmid kätkevad nii palju,
et mul pole aega igat väiksemat kui detaili läbi käia.
Kuid küsiksin esmalt, kuidas Kain ja Aabel üldse teadsid,
et nad peavad mingit ohvriandi tooma?
Siin kirjakohas pole seda kuskil kirjas.
Miks pidanuks Jumal sellest Aadamale-Eevale
enne nende langust teada andma?
Selleks polnuks mingit põhjust enne nende pattu langemist.
Ja kui nad juba tegid pattu,
ajas Jumal nad juba samal päeval Eedenist välja.
Kui usute, et Jumalal viskas hetkega üle
ja Ta viskas nad Eedenist välja, soovimata neid enam kunagi näha,
siis kust nad said selle info ohvrianni toomise kohta?
Osa inimesi väidab,
et ajal, mil Jumal neile loomanahast riided tegi,
et siis Ta edastas neile ka ohverdamise mõtte.
Ehk teisisõnu - nende pattude katteks oli vaja lepitusohvrit
ja looma vere valamist.
Võimalik, et see edastati neile sellises sümbolite keeles,
ma ei tea.
Kui aga Kain tõi oma ohvri, siis ta sõi selle oma esimesest saagist
Kain oli viljakasvataja.
Ta ei kasvatanud lambaid, nii nagu Aabel,
mistõttu ta tõi, mis tal oli.
Muide, hilisemas käsuseaduses oli see lausa nõudena sees.
Nii olen kindel, et see ei kajastunud kuidagi selles,
kui Jumal Aadamale-Eevale riided tegi.
Nad poleks seda mõistnud.
Tahan sellega öelda seda,
et kust nad said selle info ohverdamise
ja esmase vilja toomise kohta?
Siinsetes salmides pole sellest kuskil juttu.
Ka ei vajanud nad seda infot enne pattu langemist.
See kõik viib mind järelduseni,
et Jumal suhtles endiselt edasi
nii Aadama-Eeva, kui Kaini ja Aabeliga.
Järelikult Ta külastas neid.
Küsimus polnud koheses lahutatuses peale nende pattu langemist,
sest Roomlastele 5:13 on öeldud:
"Sest patt oli maailmas juba enne Seadust,
aga pattu ei arvestata, kui seadust ei ole."
Nii oli Jumal armuline
nii Eeva-Aadama, kui Kaini ja Aabeli suhtes,
suheldes nendega
ja rääkides neile ohvriandide toomisest.
Osa inimesi väidab,
et põhjus, miks Jumal polnud rahul Kaini ohvrianniga,
aga oli seda Aabeli ohvrianniga,
oli selles, et Aabel tõi vereohvri anni,
aga Kain kõigest maavilja oma esmasest saagist.
Samas Vana Testamendi seadus nägigi ette esmase saagi toomist.
Heebrealastele 11:4 on öeldud:
"Usus tõi Aabel Jumalale parema ohvri kui Kain"
Küsimus polnud ohvrianni materjalis, vaid südamehoiakus,
mis Kaini puhul oli probleem.
Osa inimesi rõhub sellele vereohvrile
ja ma olen nõus,
et vereohver on ainus, mis saab lepitada pattu.
Kuid ma ei usu, et antud loos olnuks probleemiks ohvriand,
vaid hoopis Kaini südamehoiak.
Muide, kuidas nad teadsid,
et Jumal aktsepteeris Aabeli ohvrit, aga hülgas Kaini oma?
Inimesed loevad seda kirjakohta ja arvavad, et nii oli,
aga kuidas nad seda tegelikult teavad?
Siin pole seda selgelt öeldud.
Samas aga hakkas Jumal selles olukorras
rääkima Kainiga kuuldaval häälel.
Nõnda nagu Ta oli rääkinud Aadama-Eevaga,
enne, kui Ta nad Eedenist välja viskas.
Nüüd aga rääkis Ta Kainiga kuuldaval häälel,
mis ütleb mulle seda,
et Jumal ei lõiganud nende suhtlemist täienisti läbi,
omamata nendega mingit pistmist.
Ta suhtles nende kõigiga edasi veel aastakümneid hiljemgi
ja Piiblis pole ühtki viidet selle kohta,
et Ta oleks lõpetanud nendega suhtlemise.
Hoopis vastupidi
ja nii usun ka, et just selle kaudu said nad teadmise ohverdamise kohta.
See on see, mille kaudu nad teadsid,
et Jumal aktsepteeris Aabeli ohvrit, aga Kaini oma mitte,
sest Jumala kuuldav või nähtav ligiolu oli nendega.
Jumal elas ja käis endiselt koos Aadama ja Eevaga
ehk siis Ta ei lõiganud neid ja nendega suhtlemist lõplikult läbi.
Taaskord, see on tohutu mõtteviisi muutus.
Enamus inimesi arvab,
et Jumal ei tahtnud nendega enam mingit pistmist teha.
Need salmid aga näitavad meile hoopis vastupidist.
Ja kui siis Kain vihastas, siis Jumal rääkis temaga,
öeldes 1 Ms 4:6: "Ja Issand küsis Kainilt:
Mispärast sa vihastud? Ja mispärast sa pilgu maha lööd?"
Pole vähimatki põhjust uskuda, et tegu polnud kuuldava häälega,
sest see oli kuuldav hääl ja Jumal kõneles Kainiga.
Jumal suhtles nendega endiselt.
Muide, vaadates 1 Ms 4:16 -
siis peale seda, kui Jumal oli Kainiga tegelenud,
siis "Kain läks ära Issanda palge eest ning elas Noodimaal, hommiku pool."
Kuidas sai Kain minna ära millegi juurest, mida tal polnud?
Kui Jumal poleks enam suhelnud inimesega,
siis kuidas sai Kain lahkuda Issanda ligiolust,
kui seda poleks olnud?
See näitab taaskord, et Jumal suhtles inimesega,
nõnda nagu ka Roomlastele 5:13 kinnitab,
et Jumal ei arvanud inimestele nende pattu karistuseks
(kõigi 2000 aasta jooksul peale Aadama-Eeva langemist).
Jah, patul olid oma tagajärjed
ja Aadam ning Eeva pidid Eedenist lahkuma,
aga Jumal tegi seda armastusest inimkonna vastu,
et nad ei peaks igavesti elama oma langenud loomuses.
Jah, Ta tõi Noa ajal veeuputuse,
mis samas osutus armuks kõigi meie jaoks,
sest kui Ta poleks seda teinud,
poleks olnud ka alles ühtki neitsit, kelle kaudu Jeesus saanuks sündida.
Nii et Jumal tegeles patuga, et see ei avaldaks meile igavest mõju.
Kuid see, mida Jumal tegi, polnud mitte karistus, vaid arm
ja nii peame ka muutma oma mõtteviisi Jumala käitumisest
peale Aadama-Eeva pattu langemist.
Muudetud südamed
Su vaim sai muudetud uuestisünni kaudu.
See sai õigeks ja pühaks
ja sa said koheselt pitseeritud Püha Vaimu poolt.
Püha Vaim on vallutanud su täiusliku uuestisündinud vaimu.
Kui pühendud Jumalale ja järgid Teda,
oled edukas ka siis, kui sind müüdaks orjaks
või su kohta valetataks ja sind pandaks vangi.
Jumalal on hea meel su üle, Ta armastab sind
ja sa meeldid Talle rohkem, kui eales arvatagi võiks.
Mul polnud mingit põhjust enam olla haige või kogeda valu või hirmu.
Arvasin, et ma pole piisavalt hea
ja Jumal ei suuda andestada mulle kõike elus tehtutut.
Kuid nähes kord Youtube's
Andrew õpetust Jumala tõelise loomuse kohta,
muutis see mu elu igaveseks.
Tahan tänada A. Wommackit ta õpetuse eest,
mis on õnnistuseks kogu maailmale.
Panusta muutusesse ja uuenemisesse.
Hakka meie partneriks, leides rohkem infot: www.awme.net
Andrew kompaktne õppeseeria "Jumala tõeline loomus"
on saadaval nii CD'na kui DVD'na.
Ühtlasi on see õpetus saadaval raamatu kujul.
Kogu õpetust on audio-variandis võimalik
ka me kodulehelt tasuta alla laadida.
Külastage ekraanil nähtavat aadressi.
Tänase loengu pealkiri on "Jumala tõeline loomus" 2. osa,
mis on tellitav me kodulehelt.
Kui teil aga pole võimalik seda endale lubada,
saadetakse see teile tänu partnerite toetusele tasuta.
Täpsem tellimisinfo on ekraanil.
Loodame teist kuulda juba täna!
Ühtlasi tahame teavitada teid Andrew eesootavatest koosolekutest,
mille kohta leiate täpsemat infot www.awme.net
Täpsem info kõige kohta on leitav www.awme.net
Aitäh sõbrad ja partnerid!
Teie panus Andrew Wommacki teenistusse
ja Charise piiblikooli
aitab meil jätkuvalt jüngerdada inimesi üle maailma.
Tutvuge Jessica Ketchumiga.
Olen 7. klassist alates tundnud huvi videograafia vastu.
Charise piiblikooli meediaprogramm varustas meid vahenditega,
et elada välja oma kirge meedia vallas.
Peale meedia-ala lõpetamist Charises
filmisin ühe video Saksamaal
ja mitmeid eripaigus üle USA.
Sel aastal kolin aga 6 kuuks St Peterburgi.
Usun, et kristlaste kaasatus filmitööstuses on oluline,
sest Jumal on loovuse Jumal
ja nii peaks just meil olema kõige loovamad ideed,
mida kõige suurepärasemal moel esitleda.
Andrew Wommacki teenistus ja Charise piiblikool
on juba 20 aastat muutnud elusid ja maailma.
Tõlge: Anne-Ly Raukas