Olin niin huonossa kunnossa, etten voinut tehdä mitään itse.
Kysyin Jumalalta: "Kuoleeko Nicky?"
Se oli pelottavaa. Lääkäri yritti auttaa, -
mutta kouristukset pahenivat. Sitä kesti yli tunnin ajan.
Aiheena tänään on parantumisen vastaanottaminen,
joka valmiina Jeesuksen kautta.
Jumalla on hyvä tahto sinua. Se on evankeliumin totuus.
Tervetuloa seuraamaan ohjelmaa.
Jatkan parantumisesta kertovaa sarjaa.
Tänään jatkan erään henkilön todistusta parantumisesta,
joka löytyy myös "Healing Journey" DVD -sarjan ensimmäisestä osasta.
Se kertoo Nicky Osensky-Wellerin parantumisesta.
Nickyllä oli monia yliherkkyyksiä ja lihastoiminnan vajavuutta.
Tämä on yksi voimallisimmista todistuksista, jonka olen nähnyt.
Viime viikolla oli todistuksen ensimmäinen osa.
Kerron tiivistetysti edellisen jakson sisällön nyt.
Nickylle kehittyi erittäin vakava sairaus.
Nicky ja hänen perhe olivat auto- onnettomuudessa. Nicky löi päänsä.
Kaikki luulivat, että Nicky on kun- nossa hänelle kehittyi kiputiloja.
Lopulta hän sai vakavan kohtauksen. Näytti siltä, että hän kuolisi.
Hän sai kohtauksen lääkärin vastaanotolla.
Nicky tila oli erittäin vakava.
Tästä todistus jatkuu tänään.
Palaan taas ohjelman lopussa mukaan.
Eräänä päivänä menin taas rutiinikäynnille vastaanotolle.
Aloin nytkähdellä. Minulla ei olisi ollut voimaa siihen.
Ne olivat tahdosta riippumattomia.
Makuulla ollessani myös ruumiissani oli nykimistä.
Nykimen muuttui niin voimakkaaksi,
että äiti ei uskaltanut poistua vierältäni.
Hän pelkäsi minun putoavan sairaalavuoteelta.
Vaikka en voinut tehdä mitään itse, hän pelkäsi minun putoavan.
Toisin sanoin minulla oli kohtaus.
Kysyin Jumalalta, kuoleeko Nicky.
Se oli pelottavaa. Lääkäri teki sen mitä voi, mutta nykiminen pahentui.
Lääkäri sanoi, että piti hengittää ja yrittää rentoutua.
Mutta kuinka hengittää, kun koko kehossa on nykimistä?
Aloimme rukoilla, kun lääkärin poistuttua huoneesta.
Äiti soitti pastorille ja hän rukoili puolestani.
Sanoin Jumalalle, että vihaan tätä.
Olin oppinut ajatusleikkejä.
Kun on jatkuvasti kipuja, saatoin sulkea silmät ja olla muualla.
Opin sen sairauden kuluessa.
Mutta sinä päivänä sanoin Jumalalle vain: "Vihaan tätä."
Se oli elämäni pahin hetki.
Paholainen kiusasi minua tilastani, joka oli pahempi kuin koskaan.
Huomasin, että äiti pelkäsi.
"Jumala, sinun täytyy toimia." sanoin.
Olen myös saanut kokea henkilökohtaisen uskonsodan.
Nicky opetti, kuinka taistella hyvä uskonsota.
Moni ei ehkä tiedä milloin on elämän pahin hetki.
Mutta minä tiesin silloin, että se oli pahin hetki.
Sanoin Jumalalle, etten kestä enää, vaan sinun pitää auttaa.
Sanoin, että Jumalan piti auttaa nyt.
Silmäni olivat kiinni ja näin Jeesuksen tulevan luokseni.
Se ei ollut näky vaan Jeesus tuli luokseni.
Se tuntui normaalilta, ystäväni tuli tapaamaan minua.
Hän näytti käsiä, jossa oli naulan reiät.
Niissä oli yhä verta.
Kysyin, miksi käsissä on yhä verta.
"Siitä saatana tietää, että maksu on maksettu kaikesta."
Sen jälkeen hän kääntyi ja näytti selkänsä.
"Hänen haavojensa kautta olemme parantuneet."
Mutta se ei kuvaa sitä, mitä näin.
Haavat olivat syviä viiltoja.
Ne olivat vähän arpeutuneet, mutta yhä avoimia.
Hänet oli kidutettu kuoliaaksi.
Hän kääntyin ja tuli lähelleni.
Myös hänen kasvoissa oli niin paljon pahoinpitelyn jälkiä,
että tuskin näin hänen silmiä.
Raamatussa sanotaan, että hänet pahoinpideltiin tunnistamattomaksi.
Mistä tunnistamme ihmiset? Kasvoista. En ollut ajatellut sitä.
Olin aina tiennyt, että hänen ruumis oli pahoinpidelty.
Mutta en tiennyt, että hänen kasvot olivat myös runneltu.
Paras ystäväni oli edessäni ja sano: "Rakastan sinua."
"Siksi tein tämän."
Hän ei vaatinut minua luottamaan häneen.
Sen sijaan hän sanoi, että hän on tehnyt jo kaiken puolestani.
Tulet parantumaan. Olen maksanut jo täyden hinnan.
Hän sanoi ainoastaan, että rakasti minua.
"Rakastan sinua myös." sanoin.
Lopun alku.
Andrew Wommack oli tulossa seurakuntaamme.
Olin nähnyt hänet vuosia aikaisemmin.
Olin kuullut myös hänen radio-ohjelmia.
Äiti kertoi Andrew Wommackista.
Sanoin: "Kiva." Hän sanoi minun tuntevan hänet.
Äiti sanoi, että tunnen hänet. Kysyin: "Todellako?"
Äiti sanoi, että olen kuullut hänen radio-ohjelmia.
Chris sanoi, että hän halusi mennä seurakuntaan -
kuuntelemaan puhujavierasta.
Juuri muuta silloin en tiennyt.
Andrew oli vieraillut seurakunnassa puolitoista vuotta aikaisemmin.
Hänen piti tulla taas marraskuussa.
Äiti otti matkapuhelimensa, kun olin kylpyhuoneessa.
En ottanut mukaani matkapuhelinta.
Oli siunaavaa kuunnella ihmistä, joka puhui Jumalan sanasta.
Andrew sanoi, että hän puhuu tänään armosta ja uskosta.
"Armosta ja uskosta taas, hyvä niin." ajattelin.
Hän sanoi, että armo on aina olemassa.
Usko on vastaus, jonka annamme armolle.
En ollut kuullut kenenkään puhuvan uskosta sillä tavoin aikaisemmin.
Andrew kutsui kaikki, jotka olivat kivuissa tulemaan eteen.
Pyysimme ihmisiä lopettamaan Nickyn parantumisen puolesta rukoilun,
koska se ei ollut kantanut hedelmää.
Se oli muuttunut vaikeaksi myös Nickylle,
kun ihmiset tulivat rukoilemaan hänen puolesta.
Mutta seurasin Andrewn opetusta.
Heidän tekojen sijaan se oli täysin riippuvaista Jumalan armosta.
Jotkut eteen astuvat ajattelivat, etteivät he ole riittävän hyviä.
Mutta Andrew sanoi, ettei se riipu hyvyydestämme.
Katsoin eturivissä, kun ihmiset menivät rukouspalveluun.
Siellä oli n. 5-vuotias tyttö, jolla oli vaalea poninhäntä.
Tyttö meni rohkeasti Andewn luokse ja hän kumartui tytön puoleen.
Andrew kysyi mitä tyttö halusi.
Tyttö sanoi, että hänen päätä särkee.
"Jeesus haluaa parantaa päänsäryn, koska hän rakastaa sinua"
"Sattuuko nyt päähäsi?" Kysyi Andrew.
"Tietäisitkö, jos kipu katoaa?
Tyttö vastasi myöntävästi kumpaankin.
Andrew rukoili tytön puolesta.
Andrew laittoi kädet hänen päänsä ympärille.
Hän rukoili uskonrukouksen ja nuhteli kipua Jeesuksen nimessä.
Kun Andrew kysyi, kuinka tyttö voi, -
tyttö sanoi, että hän voi paljon paremmin.
Tyttö antoi halauksen ja poistui lavalta.
Seurakunnassamme oli Lorrie niminen nainen, -
jolla oli samankaltaisia oireita kuin Nickyllä.
Kun Andrew rukoili hänen puolesta, hän parantui välittömästi.
Kun näin monen parantuvan heti, tiesin hänen myös parantuvan.
Tiesin vain, että hän tulee parantumaan.
Jumala oli luvannut sen.
Seuraava päivä olisi Nickyn parantumisen päivä.
En ollut maininnut Andrewlle mitään Nickystä pastoreiden tapaamisissa.
Hän ei tiennyt mitään Nickyn sairaudesta.
Puhelin soi ja Nicky pyysi minut kotiin.
En ollut puhunut vielä Andrewn kanssa.
Vastasin puhelimeen ja Nicky kysyi milloin tulen kotiin.
Se tarkoitti, että hän tarvitsi minut heti.
Pyysin viisi minuuttia lisäaikaa, koska olin rukousjonossa.
Nicky suostui.
Ohitin edellä olevia, koska minun piti päästä pian kotiin.
En tiedä, kuka oli se, jota etuilin.
Esittelin itseni Andrewlle. Pyysin hänet kotiini rukoilemaan -
19 -vuotiaan tyttäreni puolesta.
Hän otti mukaan nauhoitteen ja meni kotiin.
Andrew suostui ilman muuta rukoilemaan Nickyn puolesta -
heidän kotona.
Hän antoi äänitteen Nickyn kuunneltavaksi.
Äiti kertoi, että ystäväni oli parantunut.
Olin iloinen hänen puolesta.
Mutta en uskaltanut sanoa sydämeelleni, -
että ehkä parannun seuraavana päivänä.
Sanoin, että kuulin saarnan armosta ja uskosta.
Mutta ymmärsin sen sydämellä enkä niinkään järjellisesti.
Halusin hänen vain kuulevan nauhoitteen.
Hän halusi kuulla nauhan.
En loukkaantunut, kun hän sanoi, -
että vähittäiset ihmeet eivät ole tahdon mukaisia.
Hän puhui rakkaudellisesti ja rakkaus ei loukkaa.
En loukkaantunut, mutta Jumala oli puhunut minulle toisin.
Miksi tämä mies puhuu vastakkaista?
Uskosi mukaan ihme olisi ollut vähittäinen.
Myönsin hänen olevan oikeassa, koska pelkäsin parantumista.
Vaikka tiesin Jumalan voivan parantaa minut ja halusin parantua,
mutta olin ollut sairaana niin kauan aikaa.
Olimme keskustelleet Nickyn kanssa pari viikkoa aikaisemmin.
Pyysin, että Nicky laittaisi jalat lattiaan ja Nicky yritti.
Olisin ollut hyvin iloinen siitä.
Hän yritti, mutta hän ei koskaan saanut jalkoja maahan asti.
Tiesin, että Jumala tulisi parantamaan hänet.
Mutta epäilin sitä samalla.
Tiesin ja epäilin vuorotellen.
Oli käynnissä taistelu niiden välillä.
Seuraavana aamuna emme puhuneet parantumisesta vaan siitä,
että tuleva päivä tulisi olemaan erityinen.
Nickyn "erityinen" päivä.
Tiesin, että Andrew kysyisi, onko hänellä kipuja ruumiissa.
Pyysin, ettei Nicky ottaisi päivittäistä särkylääkeitä.
Kun hän meni heidän kotiin, Nicky oli täysin vuoteen omana.
Andrew ei tiennyt hänen sairaudesta, en ollut kertonut.
Pastori ja Andrew menivät hänen vierelle.
Hän sanoi: "Hei Nicky, olen Andrew. Uskon, että parannut tänään."
Sanoin, että niin uskon minäkin. Samalla en ollut uskoa sanojani.
Mutta tiesin, että tulisin parantumaan.
Andrew sanoi, että jos uskot parantuvasi vähitellen, -
Jumala toimii sen mukaan. Jumala voi parantaa sinut myös juuri nyt.
Nikcy oli katsonut nauhan aamulla ja sanoi uskovansa Jumalan -
parantavan hänet juuri sillä hetkellä.
Hän kysyi, onko minulla kipuja.
Ajattelin sen olevan vuosituhannen typerin kysymys, -
mutta koska hän ei tiedä, annan armoa.
Sanoin, että minulla on joitain kipuja ruumiissani.
Kipuja oli päästä varpaisiin asti ja kaikkialla siltä väliltä.
Tietäisikö jos kipu lähtisi?
En enää muistanut aikaa, jolloin olin ilman kipuja.
En sanonut kaikkea tätä ääneen, mutta myönsin, että kipuja oli.
Andrewn tapa rukoilla on pelkistetty.
Hän ei käytä korulauseita tai korota ääntä.
Kutsun sitä cowboy -rukoukseksi.
"Kiitos Herra, että parannat Nickyn ja kiitos verestäsi, -
jonka olet vuodattanut hänen puolestansa.
Kiitos, että rakastat Nickyä.
Nuhtelemme kipua Jeesuksen nimessä.
Jeesuksen nimessä, Aamen."
"Nicky, kuinka voit?"
Kaikki kipu poistui ruumiista niskaa lukuunottamatta.
Hän sanoi päätä kääntäessä:
"Se on vain paholainen, joka on kipuna niskassa."
Hän rukoili vielä niskan puolesta.
Andrew ei tiennyt, että hän oli pudonnut pyörätuolista aiemmin.
Hän laittoi käden niskan päälle.
Kun hän oli koskemassa Nicky niskaan, -
Tiesin että Nicky parantuisi, -
mutta rukoilin, ettei ei satuta niskaa.
Hän nuhteli kipua ja kipu katosi.
Hän pyysi minua nousemaan ja liikkumaan.
Nicky makasi selällään ja ravisteli itseänsä.
Mikään ei toiminut yhdessä.
En ollut yllättynyt, etten päässyt ylös sängystä.
Hän kysyi: "Mikä sinua vaivaa?"
Andrew katsoi minua hämmentyneenä.
Andrew sanoi, että meidän on rukoiltava hänen puolesta.
Andrew nosti kätensä rukoillakseen.
Rukoilin, ettei Andrew satuta Nickyä.
Hän kysyi, voiko hän rukoilla puolestani.
Vastasin myöntyvästi.
Tapahtui jotain epätavallista. Hän kallistui eteenpäin tuolissa.
Hän alkoi itkeä voimakkaasti syvää itkua.
En ollut kuullut hänen itkevän koskaan sillä tavoin.
Hengessäni näin, että menin Jeesuksen luo.
Mutta Hän ei tullut minua kohti.
Se oli kuin kohtaus X-Filesta.
En mainosta sitä ohjelmaa, mutta oli sen kaltainen.
Jeesus poisti näyssä päästä varpaisiin asti kaiken kuolleen -
ihon ja heitti sen pois.
Koin fyysisesti itseni vahvaksi.
Andrew rukoili hänelle voimaa, elämää ja vanhurskautta -
Jeesuksen nimessä.
Nicky nosti toisella kädella peiton yltään, -
toisella kädellä hän kosketti Andrewta -
ja jaloillaan hän vielä potkin peiton pois.
Hän nosti jalat alustalta ja laittoi ne lattialle.
Hän vapisi ja käveli isänsä luokse -
ja halasi häntä.
Koko talo "räjähti", alkaen äidistä.
Olin huoneen toisessa laidassa. Hypin, huusin ja iloitsin.
Se oli uskomatonta. Mutta samalla se tuntui niin normaalilta.
Vapisin. Lihakseni eivät ymmärtäneet mitä tein.
Mutta pysyin siihen.
Hän tuli minua kohti. Hän kuuli ääneni muttei nähnyt minua.
Olohuoneen puolessa välissä hän sanoi Andrelle ja pastorille: -
"En halua enää vapistakaan."
Andrew nauroi ja rukoili:
"Jeesuksen nimessä, ruumis olkoon vapisematta."
Hän käveli luokseni ja sanoi: "Voi äiti."
En voi kuvitella mitään parempaa.
Nickyn kaksoisveli Rick oli yläkerrassa.
Pyysin jonkun hakemaan hänet.
Isä tuli ja sanoi, että minun oli tultava heti alakertaan.
"Sinun täytyy nähdä Nicky. Hän on parantunut."
En voinut uskoa sitä.
Rick tuli alakertaan.
Hän ehkä luuli sen olevan unta.
Hän halasi äitiä, kääntyi minua kohti ja halasi minua.
Se oli uskomaton hetki.
Saatoimme ainoastaan kiittää Jumalaa, -
että hän muutti sydämemme -
että saatoimme vataanottaa parantumisen.
Hänen täytyi muuttaa meidät, jotta saatoimme vastaanottaa ihmeen.
Nicky ei palannut sänkyyn sinä päivänä.
Nicky saattoi pastorin ja Andrewn ovelle, kun olimme ottaneet kuvan.
Perheessämme otamme paljon valokuvia.
Mutta olimme lopettaneet valokuvaamisen, -
koska emme halunneet valokuvata kuolemaa.
Emme halunneet muistaa vääntyneitä jalkoja tai käsiä, -
värittömiä kasvoja -
tai silmiä, josta loiste oli kadonnut.
Mutta silloin silmiin oli palannut ilon kyyneleet.
Andrewn kasvoilla oli hämmästynyt ilme.
Kysyin, voinko ottaa hänestä kuvan.
Hän sanoi, mikä ettei.
Olen niin iloinen, että meillä on kuva muistona siitä päivästä.
Siitä kuvastuu hänen elämän ilo.
Ja mikä etuoikeus oli, että Andrew sai tuoda -
Jumalan sanan silloin ja korjata satoa.
Toivottavasti todistus oli siunauksena.
Nicky ja hänen perhe uskoivat Jumalaan.
Minulla oli etuoikeus osana rukousvastauksen saapumista.
Seuraavalla kerralla vasta päätämme tämän todistuksen.
Suositan myös kuuntelemaan ohjelmasarjaan liittyvän -
oheismateriaalista kertovan tietopaketin.
Paketti sisältää uuden kirjani ja paljon muuta.
"God wants you well" -kirja on saatavilla 8,5 punnan hintaan.
Tilauskoodi T330
Saatavilla on myös kirjaan liittyvä työkirja 17,5 punnan hintaan.
Tilauskoodi T-430
CD tai DVD -sarjan voi tilata 13 punnan hintaan.
T1036C on CD-sarjan tilauskoodi. T1036D on DVD -sarjan tilauskoodi.
Haluan rohkaista katsojia tilaamaan oheismateriaalia.
Nickyn todistus on sisältyy "Healing journey vol 1" -dvd:seen.
Sarjan kahdessa osassa on kymmenen todistusta parantumisista.
Ne on tilattavissa joko erikseen tai paketin mukana.
Pakettiin kuuluu kirja, työkirja, DVD-sarja, CD ja tämä kirjanen.
Tässä kirjasessa on tiivistettynä opetuksen sisältö.
Kirjasessa on 64 Jeesuksen parantamisihmettä.
Tiedotteessa on lisäinfoa ja tilausohjeet.
Parempaan terveydenhoitopakettiin kuuluu kirja, työkirja ja äänite.
Voit valita joko DVD tai CD -sarjan ja mukaan tulee myös kirja, -
työkirja ja lisäksi kaksi DVD-nauhoitusta ja CD.
Koko paketin ohjehinta on 68 puntaa.
Tänään tarjoamme sen 50 punnan hintaan.
Sarjan tilauskoodi on T4505.
Tilatessasi kerro haluatko CD:n vai DVD:n mukaan.
Paavalin piikistä lihassa kertova CD on saatavilla 3 punnan hintaan.
Voimme tarvittaessa toimittaa sen myös maksutta.
Tilauskoodi on TI01C.
Tuotteet voi maksaa luottokortilla ja tilata puhelimitse.
Palvelunumero näkyy ruudulla.
Iso-Britanian ulkopuolelta soitettaessa, -
muista suuntanumero +44.
Tuotteet voi tilata myös kotisivuilta 24h/vrk.
Kotisivu ja postiosoitteet näkyvät ruudulla.
Toivottavasti kuullaan pian.
Haluan kutsua teidät Armo ja Usko -perheleirille Englantiin.
Se pidetään toukokuun lopussa Stonehillissä.
Odotamme lukuisia osallistujia leirille.
Leiri kestää neljä päivää.
Mukana on tunnettuja muusikoita.
Majoittua voi hostellissa, asuntovaunussa tai teltassa.
Tapahtumalla on myös kotisivusto.
Osoite näkyy ruudulla.
Sieltä saa lisäinfoa leiriin liittyen.
Leiri pidetään siis toukokuun lopussa Englannissa.
Suomennos: Tanja Koivumäki