EVANKELIUMIN ÄÄRELLÄ
Kahdenlaista vanhurskautta 3/5, Roomalaiskirje 18/20.
Tervetuloa evankeliumin äärelle Andrew Wommackin kanssa.
Tänään jatkan opetussarjaa Roomalaiskirjeestä.
Edellisessä jaksossa jäimme jakeeseen Room. 7:8.
Tänään jatkamme Room. 7:9 jakeesta.
Suositan myös opetussarjan oheismateriaalin tilaamista.
Äänikirjan nimi on "Gospel the Power of the God".
Siihen kuuluu kuusi cd-levyä, joilla on neljä aihetta.
Saatavilla on myös kirja, "Grace, the Power of the Gospel".
Ne kannattaa hankkia, ei siksi että aihe olisi monimutkainen, -
vaan koska opetukseni poikkeaa totutusta.
Lähtökohta, kuinka löytää Jumala, on opetuksessani erilainen.
Monikaan ei ole kuullut tästä ja on luontaista torjua opetukseni.
Mutta viittaan ainoastaan Raamatun jakeisiin, jotka ovat yksinkertaisia.
On vaikea vastaanottaa opetus, koska aiemmin opittu on kaukana -
tästä sanomasta. Siksi moni torjuu sanomani ennen kuin kuulee sen.
Näistä syistä suositan katsomaan koko opetussarjan ja tutustumaan -
saatavilla olevaan oheismateriaaliin.
On tärkeää ymmärtää aihe kokonaan.
Tämä opetus ei siis ole vaikeaa aiheen puolesta, vaan siksi, -
että se on hyvin erilaista kuin muu opetus.
Aluksi luen jakeen, johon päätimme edellisen opetusjakson.
"Mutta kun synti otti käskysanasta aiheen, herätti se minussa -
kaikkinaisia himoja; sillä ilman lakia on synti kuollut." (Room. 7:8)
Se on hirvittävän kielteinen ilmaisu siitä, mitä laki toi mukanaan.
Room. 7:5: laki herätti synnin, -
7:7: laki antoi tiedon synnistä.
"Mutta kun synti otti käskysanasta aiheen, herätti se minussa -
kaikkinaisia himoja; sillä ilman lakia on synti kuollut. (Room. 7:8)
Laki siis herätti synnin.
Moni uskoo päinvastoin.
"Minä elin ennen ilman lakia; mutta kun käskysana tuli, -
niin synti virkosi, ja minä kuolin." (Room. 7:9-10)
Synti oli kyvytön elämässämme ennen lakia.
Sen jälkeen synti heräsi sisällämme.
Ja synti tappoi meidät.
Se on voimakas ilmaisu.
Voisin opettaa tästä jakeesta 2-3 päivää.
Jotkut puhuvat iästä, jolloin ihminen tulee vastuulliseksi.
Jotkut pohtivat kovin, -
joutuuko vastasyntynyt lapsi helvettiin, jos kuolee?
Onko lapsella syntinen luonto?
Mutta on kohtuutonta, jos viikon vanha vauva joutuisi kadotukseen.
Hänellähän ei ollut mahdollisuutta kasvaa ja tehdä valintoja.
Voisin selittää tätä pitkään, mutta lyhyesti sanottuna:
"minä olen synnissä syntynyt" (Ps. 51:7).
Se ei tarkoita aviorikosta vaan syntymässä saatua syntistä luontoa.
Synnillä Roomalaiskirjeessä ei tarkoiteta syntiä tekoina.
Vaan sillä tarkoitetaan syntistä luontoa.
"Minä elin ennen ilman lakia; mutta kun käskysana tuli, -
niin synti virkosi, ja minä kuolin." (Room. 7:9-10)
Siis syntinen luonto, ei yksittäiset teot.
Tällä tavoin vastasyntynyt lapsi on syntynyt synnissä. (Ps. 51:7, jne.)
"Yhden ihmisen kautta synti tuli maailmaan" (Room. 5:12).
Emme tulleet syntisiksi omien tekojemme -
vaan Aadamin lankeemuksen takia.
Syntyessään jokaisella on syntinen luonto.
"... mutta syntiä ei lueta, missä lakia ei ole" (Room. 5:13).
Olemme siis syntymässä saaneet syntisen luonnon.
Jumala ei laske rikkomuksia viaksi siihen asti, kunnes tietoisesti -
toimimme Jumalan antamia käskyjä vastaan.
Silloin tiedämme, ettemme toimi vain vanhempiemme tai muiden -
kasvattajien tai opettajien antamia sääntöjä vastaan, -
vaan tiedämme sisimmässämme, että toimimme on väärin.
Kun ylitämme tuon "rajapyykin", -
tiedämme rikkovamme Jumalan lakia vastaan.
Emme riko silloin vain vanhempien asettamia sääntöjä vastaan.
Kun rikomme Jumalan lakia vastaan, synti ilmestyy ja me kuolemme.
Sen jälkeen synti luetaan meille syyksi Jumalan edessä.
"... mutta syntiä ei lueta, missä lakia ei ole" (Room. 5:13)
Lapsella on kyllä syntinen luonto, mutta hän on vastuullinen -
vasta tietoisesti rikottuaan Jumalan käskyjä vastaan.
Jos lapsi kuolee ennen kuin hän on tullut -
vastuulliseksi teoistaan, vaikka hänellä on syntinen luonto, -
syntiä ei lasketa hänelle.
Lapsi menee suoraan Jumalan luo.
"Mutta kun hän nyt on kuollut, ... Minä menen hänen tykönsä, -
mutta hän ei enää palaja minun tyköni." (2. Sam. 12:23)
Daavid oli matkalla Jumalan luo, jossa lapsi jo oli.
Yksinkertaisesti, on ollut aika, -
jolloin syntinen luonto ei ole hallinnut meitä.
Kun laki tuli, mutta toimimmekin tietoisesti -
vastoin Jumalan asettamia kieltoja, -
syntinen luonto heräsi ja kuolimme.
Se alkoi vaikuttaa kielteisesti elämäämme.
Näemme sen usein lapsissa. Ensin he ovat viattomia ja suloisia.
He eivät kuitenkaan ole täydellisiä ja voivat olla ilkeitä.
Mutta joka tapauksessa he ovat yhä viattomia.
Mutta sitten jotain tapahtuu, he ylittävät "rajapyykin".
He elävät synnissä ja kapinoivat.
Synti on ilmestynyt heidän elämäänsä.
He alkavat ilmentää synnin aikaansaamaa kuolemaa toiminnassa.
Moni uskoo, että laki annettiin, jotta pääsisimme synnistä.
Mutta se on päinvastoin.
"... mutta kun käskysana tuli, niin synti virkosi, -
ja minä kuolin." (Room. 7:9-10)
" ... käskysana, joka oli oleva minulle elämäksi, -
olikin minulle kuolemaksi."
"Sillä kun synti otti käskysanasta aiheen, petti se minut ja -
kuoletti minut käskysanan kautta." (Room. 7:10-11)
Lain kautta Jumala halusi tuoda pintaan pahuuden -
ja Jumalan vastaisuuden sisimmästämme.
Tajuamme silloin syntisyytemme, että emme voi pelastaa itseämme -
ja että tarvitsemme Jumalan armoa.
Tämä on suoraan Raamatusta. En ymmärrä, kuinka jotkut voivat -
tulkita jakeen muulla tavoin, niin kuin tapahtuu.
Joka suorittamalla haluaa pelastua, ei ole ymmärtänyt tätä jaejaksoa.
"... kun synti otti käskysanasta aiheen, -
petti se minut ja kuoletti minut ..." (Room. 7:11)
"Niin, laki on kuitenkin pyhä ja käskysana pyhä, vanhurskas ja hyvä.
Onko siis hyvä tullut minulle kuolemaksi? Pois se! Vaan synti, -
(synnillä tarkoitetaan syntistä luontoa, ei yksittäisiä tekoja)
että se synniksi nähtäisiin, on hyvän kautta tuottanut minulle -
kuoleman, että synti tulisi ylenmäärin synnilliseksi -
käskysanan kautta." (Room. 7:12-13)
Vanhan testamentin lain tarkoitus oli osoittaa synti.
Laki osoitti, kuinka Jumala vihasi meissä asuvaa syntiä.
Lailla on myös nykyään tarkoitus.
"Mutta me tiedämme, että laki on hyvä, -
kun sitä lain mukaisesti käytetään ja tiedettäneen, -
että lakia ei ole pantu vanhurskaalle" (1. Tim. 1:8-9)
Laki ei ole siis Uuden testamentin sanomaan uskovaa varten.
Se on annettu heitä varten, jotka eivät tunne Jumalaa, -
jotta he ymmärtäisivät syntisyytensä.
" ... että synti tulisi ylenmäärin synnilliseksi -
käskysanan kautta" (Room. 7:13)
Nykyajan yhteiskunta on kapinoinut ikiaikaisia sääntöjä vastaan.
Nykyään ei juuri välitetä Jumalan tahdosta, on avioeroja, -
uudelleen avioitumisia ym. ja tämän jaejakson sanoma unohdetaan.
Nykyään olisi poliittisesti epä- korrektia nuhdella aviorikoksista.
Aviorikoksista nuhtelevaa pidetään outona.
Ihmiset kadottavat moraalin, ja synti valtaa mielen.
Lapset nykyään ovat nähneet niin paljon sopimattomia asioita, -
että heidän omatuntonsa on jo saastunut.
Eivätkä he ymmärrä oikean ja väärän välistä eroa enää.
Katoaa ymmärrys siitä, että he tarvitsevat Jumalaa.
He eivät murhaa tai tapa, mutta toimivat vastoin Jumalan lakia.
He eivät ymmärrä tarvitsevansa Jumalaa, koska kaikki elävät niin.
Lain kautta he voivat ymmärtää synnin ja että tarvitsevat Jumalaa.
"Näin sanoo Jumala." "Jumala vihaa näitä asioita."
Laki herättää synnintunnon, se nimeää synnin synniksi.
Laki vie omantunnon siihen tilaan, johon Jumala on sen tarkoittanut.
Lain tarkoitus on osoittaa, että tarvitsemme Jumalaa.
Laki osoittaa, etteivät omat hyvät tekomme riitä.
Laki osoittaa syntisyytemme, ja laki tuomitsee synnin. Room. 3.
Laki saa meidät tajuamaan synnin olemassaolon.
Laki ei auta meitä voittamaan syntiä vaan sen avulla tajuamme, -
että synti on jo voittanut meidät.
Omilla voimilla emme voi voittaa syntiä.
Jumala antoi lain näyttääkseen synnin.
Tämä ajatus poikkeaa siitä, kuinka suurin osa ajattelee.
Lain tarkoitus on osoittaa omavanhurskaus ja synti.
Moni uskoo, että voi olla homo- seksuaali, pettää avioliitossa, -
eikä tarvitse pidättäytyä sukupuoli- yhteydestä avioliittoon asti jne.
Moni ajattelee, että muutkin toimivat näin -
ja että Jumala kyllä hyväksyy sen.
Silloin voi heille kertoa, että se on vastoin Jumalan Sanaa.
Jumala ei laske keskiarvoa kaikkien ihmisten toiminnasta ja hyväksy, -
jos olemme noin puolivälissä sillä mittarilla mitattuna moraalissa.
Laki sanoo: "Älä ..." Jumala tuhosi Sodoman ja Gomorran synnin vuoksi.
Jumalan edessä iljettävän ja keskiverron käyttäytymisen -
välillä on ero. Jumala tosiaan vihaa iljettävyyttä.
VT:ssä kerrotaan, että Jumala vihaa seksuaalisia syntejä, valhetta jne.
Jos joku haluaa kuunnella, hän tajuaa, -
että riippumatta siitä, kuinka muut toimivat, -
hän on syyllinen ja rikkonut Jumalaa vastaan.
Ja hän pyytää armahdusta Jumalalta.
Se on lain tarkoitus.
Ongelmana on, että nykyään uskonnollinen kirkko -
uskoo lain olevan hyvän standardi, joka auttaa suhteessamme Jumalaan.
Ainoastaan syntisyyden ja Jumalan tarpeen tajuaminen auttaa meitä.
Laki ei luo siltaa Jumalan luo.
Laki osoittaa vaillinaisuutemme Jumalan standardin suhteen.
Laki ei anna positiivista palautetta.
Laki osoittaa viat.
Moni lupaa käydä kirkossa, lukea Raamattua, -
maksaa kymmenyksiä, rukoilla ja elää pyhästi -
saavuttaakseen Jumalan hyväksynnän. Se on lakihenkisyyttä.
Halutaan tulla Jumalan eteen omilla suorituksilla.
Eikä ihminen silloin voi koskaan uskoa, että on riittävän hyvä.
Uskomme Jumalan kyllä voivan tehdä hyvää, mutta -
emme usko sitä tapahtuvan meille, koska tekomme eivät riitä.
Vaikka tekisimme 999/1 000 oikein, ja laki osoittaa yhden synnin, -
laki tuomitsee meidät silloin.
Lain tarkoitus on osoittaa synnin synnillisyys.
Moni elää syyllisyydessä, vaikka rakastaa Jumalaa -
ja uskoo Jumalan rakastavan häntä -
eikä usko joutuvansa kadotukseen.
Mutta he eivät voi nauttia pelastuksen syvyydestä.
Jumalan voima ei ilmene, ja heiltä puuttuu rohkeus.
Kaikki tämä siksi, että he elävät lain alla.
Lain tarkoitus on tuomita, osoittaa synnin voima ja oma heikkous.
Jakeissa 2. Kor. 3:7,9 puhutaan kadotustuomion virasta.
Nämä ovat voimakkaita lauseita.
Himoitsemmeko asioita, joita ei pitäisi?
Koemmeko, että synnillä on sijaa elämässämme?
Tunnemmeko syyllisyyttä ja olemmeko tietoisia epäonnistumisistamme?
Jos vastasimme kysymyksiin "kyllä", laki ohjaa elämäämme.
Hepr. 10:ssa sanotaan, että kun on uhrattu täydellinen -
uhri syntien sovitukseksi, joka Jeesus oli, -
silloin synnin taakkaa ei tarvitse kantaa enää.
Ei tarvitse jatkuvasti surra syntejään ja epäonnistumisiaan.
Moni katsoja pitää tätä kuitenkin harhaoppina.
He uskovat, että kun jatkuvasti tutkii syntejään, -
se pitää heidät erossa synnistä.
Uudestisyntyneen uusi henki saa aikaan luontaisesti -
pyhempää elämää kuin aikaisemmin yrittämällä itse elää pyhästi.
Room. 6:22: Pyhä elämä on Jumalan yhteydessä elämisen hedelmää.
Pyhyys ei ole juuri vaan se on hedelmä.
Uskovan on luontaista elää pyhästi ja -
olla antamatta Saatanalle sijaa elämästä.
"Sillä me tiedämme, että laki on hengellinen, -
mutta minä olen lihallinen, myyty synnin alaisuuteen." (Room. 7:14)
Room. 7:15:ssa Paavalilla on voimakas ilmaisu, -
jonka käännökset poikkeavat hieman toisistaan, esim. King James.
Onko tämä kohta ristiriidassa sen kanssa, mitä olen opettanut?
Tällä kertaa ohjelma-aika päättyy -
ja jatkan näistä jakeista ensi kerralla.
Suositan katsomaan ensi viikon ohjelman.
Room. 7:15-25 on usein ymmärretty väärin.
Sillä on perusteltu, että tappio on normaalia.
Mutta jaejakso ei tarkoita sitä.
Saatavilla on myös opetussarjan oheismateriaalia.
Äänikirjan ja kirjan lisäksi -
nyt on myös tilattavissa työkirja.
Saat ne kotisivujen tai palvelunumeromme kautta.
Suomennos: Tanja Koivumäki