EVANKELIUMIN ÄÄRELLÄ
Kahdenlaista vanhurskautta 2/5, Roomalaiskirje 17/20
Tervetuloa evankeliumin äärelle Andrew Wommackin kanssa.
Tervetuloa seuraamaan ohjelmaa.
Tänään jatkan opetussarjaa Roomalaiskirjeestä.
Jatkamme tänään Room. 7. luvusta.
Luvun opetus on keskeinen. Sen ymmärtäminen voi muuttaa elämän.
Se voi muuttaa suhteen Jumalaan.
Room. 7 -luvun sanoma perustuu aikaisempien lukujen sanomalle.
Suositan hankkimaan oheis- materiaalia, kirjan tai äänitteen.
Suositan syventymään tähän voimalliseen opetukseen.
Room. 6. luvun ajatus on, että armo on pelastuksen perusta.
Se ei perustu lain noudattamiseen.
Eikä se perustu suorituksiimme.
Mutta miksi siis elää pyhästi? Koska luontomme on muuttunut.
Meillä ei ole enää syntistä luontoa vanhurskaan luonnon rinnalla.
Meillä ei ole kahta luontoa.
Uudistumaton mielemme saa meidät toimimaan vastoin Jumalan tahtoa.
Pyhää elämää tulisi vaalia myös siksi, -
ettemme anna saatanalle sisäänpääsyä elämäämme.
Room. 6:ssa Paavali korostaa, että luontomme on muuttunut.
Olemme kuolleita synnille. Vanha luontomme on ristiinnaulittu.
Room. 7:1-4:ssä elämän muutosta verrataan avioliittoon.
Luontomme on muuttunut ja olemme nyt avioliitossa Kristuksen kanssa.
Vanha syntinen luonto ei enää voi hallita meitä, -
jos on uudestisyntynyt.
Vai ettekö tiedä, veljet - minä puhun lain tunteville -
että laki vallitsee ihmistä, niin kauan kuin hän elää? (Room. 7:1)
Niinpä sitoo laki naidun vaimon hänen elossa olevaan mieheensä;
mutta jos mies kuolee, on vaimo irti tästä miehen laista.
Sentähden hän saa avionrikkojan nimen, jos miehensä eläessä -
antautuu toiselle miehelle; mutta jos mies kuolee, -
on hän vapaa siitä laista, niin ettei hän ole avionrikkoja, -
jos menee toiselle miehelle.
Niin kauan, kun yksi avioliitto on voimassa, ei voi avioitua toista kertaa.
Se olisi moniavioisuutta.
Se on vastoin lakia.
Mutta jos aviopuoliso, mies kuolee, nainen on vapaa avioitumaan.
Aviopuolison kuolema vapauttaa liitosta.
Suurin osa ihmisistä on samaa mieltä.
Room. 7:4:ssä on sama vertaus;
Niin, veljeni, teidätkin on kuoletettu laista Kristuksen -
ruumiin kautta, tullaksenne toisen omiksi, hänen, -
joka on kuolleista herätetty, että me kantaisimme -
hedelmää Jumalalle.
Uudestisyntymän jälkeen pitää tajuta uusi liitto.
Vanha luonto on kuollut. Siitä täytyy vapautua, -
ennen kuin voimme tehdä liiton Kristuksen kanssa.
Mikäli uskomme, että meillä on sekä vanha että uusi luonto sisällämme, -
olemme tavallaan moniavioisia.
Fyysisesti emme voi tomia niin.
Hengellisesti on myös tajuttava, että vanha luonto on kuollut.
Uudestisyntymän jälkeen olemme liitossa Kristuksen kanssa.
Meillä on nyt uusi luonto.
Suurin osa ihmisistä ei ajattele niin.
He uskovat, että meillä on yhä vanha syntinen luonto -
ja sen lisäksi meillä olisi uusi luonto. Meillä olisi siis kaksi luontoa.
Puhuin tästä edellisissä jaksoissa.
Vanha luontomme on kuollut, poistunut eikä enää ole olemassa.
Se ei herää joka aamu, eikä sen tarvitse kuolla uudestaan.
Room 6; samoin kuin Jeesus kuoli edestämme kerran, -
myös vanha luontomme kuolee vain kerran.
Vanha syntinen luonto on kadonnut.
Uudistumaton mieli saa meidät toimimaan vanhalla tavalla.
Samoin kuin tietokone, -
uudistumaton mieli toimii "vanhalla ohjelmalla" -
siihen asti, kunnes se ohjelmoidaan uudestaan.
Syntinen luontomme ohjelmoi meidät itsekkääksi ja vihaiseksi.
Mutta vanha luonto on kadonnut ja toimimme sen mukaan siksi, -
ettemme ole uudistuneet mieleltä.
Kun tajuamme uuden luonnon, -
alamme uudelleen ohjelmoida mieltämme -
Pyhän Hengen ohjauksessa.
Silloin synti ei voi enää hallita, koska olemme armon alla, emme lain.
Paavali nostaa esiin toisenkin asian.
Lain mukaan ihminen ei voinut erota puolisosta, kun puoliso oli elossa.
Luvun loppuosassa Paavali kyseen- alaistaa Vanhan testamentin lakia.
Hän sanoi, ettei VT:n laki enää päde meihin.
Otan esimerkiksi taas avioliiton, jos ensimmäinen puoliso oli elossa, -
nainen ei voinut ottaa uutta puolisoa ilman syytetyksi tuloa.
Nykyään toki tämä ei päde enää.
Mutta aivan lähihistoriassa moni- avioisuudesta olisi vielä syytetty.
Mutta ensimmäisen puolison kuoltua laki ei voinut enää estää -
uudelleen avioitumasta. Ensimmäisen puolison kuolema vapautti laista.
Luvun loppuosassa Paavali kuvaa sitä, -
että syntinen luonto on kadonnut, -
samoin VT:n lailla, joka lisäsi taakkaamme viitaamalla -
vanhaan syntiseen luontoon, ei enää vaikuta meihin.
Room. 7. luvun loppuosassa sama ajatus toistuu monta kertaa.
VT:n laki ei voi kontrolloida Uuteen testamentiin uskovaa.
Se on radikaali totuus.
Vain harva Uuteen testamenttiin uskova on sitä kuitenkaan tajunnut.
Joku voi pitää minua harhaoppisena, mutta luen tämän Raamatusta.
Sillä kun olimme lihan vallassa, niin synnin himot, -
jotka laki herättää, vaikuttivat meidän jäsenissämme niin -
että kannoimme hedelmää kuolemalle. (Room. 7:5)
Huomatkaa, että jakeessa mainitaan synnin himot.
... ja synnin voima on laki. (1. Kor. 15:56)
Monissa kirjoituksissa laki antoi elämää, voimaa ja energiaa -
syntiä vastaan.
Joku katsoja voi ajatella, mistä tuo mies puhuukaan.
Mutta viittaan vain Raamattuun.
Saattaa olla radikaalia, mutta se on Raamatusta.
Sillä kun olimme lihan vallassa, niin synnin himot, -
jotka laki herättää, vaikuttivat meidän jäsenissämme -
niin että kannoimme hedelmää kuolemalle. (Room. 7:5)
Laki on antanut synnille oikeastaan elämän ja voiman.
Moni uskoo, että Jumala antoi lain pysäyttääkseen synnin, -
mutta asia on päinvastoin.
Laki lisäsi ihmisen synnin taakkaa.
Joku voi ajatella, ettei voi olla totta, koska se on niin radikaalia.
Mutta se on totta.
Kun ymmärrät lain tarkoituksen, se voi vapauttaa sinut.
Jumala ei halunnut meidän jäävän laki henkisiksi -
ja yrittävän kohdata Häntä suoritustemme kautta.
Room. 7:6 "Mutta nyt me olemme irti laista -
ja kuolleet pois siitä, mikä meidät piti vankeina,"
Vanha syntinen luonto eli lain alla. Sitä varten laki annettiin.
Sen tehtävä oli osoittaa, -
ettemme voi voittaa syntistä luontoa omin töin ja toimin.
Kun otamme vastaan Kristuksen, vanha luonto on ristiinnaulittu.
Vapaudumme laista, joka sitoi vanhan ihmisemme.
Se on valtavan vapauttava totuus.
Mutta nyt me olemme irti laista ja kuolleet pois siitä, -
mikä meidät piti vankeina, niin että me palvelemme -
Jumalaa hengen uudessa tilassa -
emmekä kirjaimen vanhassa. (Room. 7:6)
UT:n ja VT:n ajattelutavan välillä on ero, kuinka kodata Jumala.
VT:n uskon noudattajan tuli täyttää kaikki rituaalit, juhlat yms. -
miellyttääkseen Jumalaa.
Surullista kyllä, suurin osa Uuteen testamenttiin uskovista -
ei ole tajunnut sitä.
He palvelevat Jumalaa samoin kuin VT:n uskovat.
He eivät ehkä vietä sapattia, niin kuin juutalaiset viettivät, -
lauantaisin, vaan viettävät sitä sunnuntaisin.
Vaikka he eivät noudata kaikkia säännöksiä, ajattelutapa on sama.
Nykyajan kristityt eivät vietä pääsiäistä, lehtimajajuhlaa tai -
suurta sovituspäivää.
Mutta silti haluamme noudattaa joitakin rituaaleja.
Olemme muuttaneet niitä. Meidän pitää käydä kirkossa, -
maksaa kymmenyksiä, lukea Raamattua päivittäin, rukoilla, yms.
Olemme matkalla samaan päämäärään kuin aikaisemmin VT:n uskovat, -
vaihdoimme vain kulkupelin hevosesta autoon.
Mutta tie, päämäärä ja ajattelutavat ovat samat.
Moni kristitty ei usko elävänsä lain alla, mutta he elävät laista.
Esim. kun he eivät täytä jotain asetettua mittapuuta; -
eivät käy kirkossa, maksa kymmenyksiä, lue Raamattua, -
he uskovat Jumalan kääntävän selkänsä heille.
He alkavat suorittaa, jotta Jumala vastaisi heidän rukouksiin.
Se ei ole Uuden testamentin armoa.
Siinä olisi hengen uudistus kirjaimen kuoletuksen sijasta.
Mitä siis sanomme? Onko laki syntiä? Pois se! (Room. 7:7)
Joku voi nyt ajatella, ettei meidän pidä yrittää kohdata Jumalaa -
pitämällä kaikki lait ja rituaalit.
Joku saattaa olettaa, että pidän VT:n lakia huonona.
Ei, uskon, että VT:n laki oli hyvä asia.
Mutta en usko, että lain tarkoitus oli vanhurskauttaa meidät.
Sen tarkoitus oli osoittaa syntisyytemme, -
nöyryyttää ja tuomita, jotta tajuaisimme kuinka syntisiä olemme.
Meidän täytyi tajuta oma syntisyytemme.
Laki osoittaa vapahtajan tarpeen, mutta se ei voi vapahtaa.
Vain Jeesus voi tehdä sen.
Pelastettuina emme enää tarvitse tuomiota ja kritiikkiä -
Vanhan testamentin laista elämäämme.
Mitä siis sanomme? Onko laki syntiä? Pois se!
Mutta syntiä en olisi tullut tuntemaan muuten kuin lain kautta:
sillä minä en olisi tiennyt himoista, ellei laki olisi sanonut:
"Älä himoitse." Mutta kun synti otti -
käskysanasta aiheen, herätti se minussa kaikkinaisia himoja;
sillä ilman lakia on synti kuollut. (Room. 7:8)
He, jotka uskovat lain vapauttavan meidän synnistä; -
kunka he voivat tulkita tämän jakeen?
Se ei sovi siihen.
Mutta kun synti otti käskysanasta aiheen, (Room. 7:8)
Mikäli olisimme taistelussa ja emme halua antaa aihetta viholliselle, -
se tarkoittaa ettemme halua antaa mahdollisuutta yllättää.
Sen sijaan haluamme sulkea ovet ja puollustaa itseämme.
Tässä sanotaan, että laki avasi oven, se antoi aiheen synnille.
...herätti se minussa kaikkinaisia himoja. (Room. 7:8)
Himo tarkoittaa kontrolloimatonta himoa
Laki sai aikaan himon.
Olen antanut tästä esimerkkejä.
Laki herätti synnin sisällämme eloon.
Moni ajattelee, että Jumala antoi lain, jotta emme himoaisi.
Mutta se on päinvastoin.
Vastikään käytin tätä esimerkkiä, se saattoi olla myös TV:ssä.
Otan seuraavaksi esimerkin: Et pidä suklaasta.
En tiedä kuinka se voi olla mahdol- lista, mutta tässä tapauksessa on.
Et siis pidä suklaasta ja sanon: "Et saa syödä sulkaata."
Lisään: "Jos olet vuoden syömättä suklaata, saat 1 000 000 dollaria."
Mutta et saa syödä sukaata.
Voisin seurata 24/7 sinua ja ajatuksiasi.
Et saa edes ajatella suklaata tai rikot käskyn.
Et saa syödä etkä edes kaivata suklaata.
Jeesus sanoi, ettei ainoastaan teko vaan myös halu tekee syylliseksi.
Ei ainoastaan murhaaja, vaan myös vihaaja on syyllinen murhaan.
Sanon siis; jos et syö tai kaipaa suklaata vuoteen, saat 1 000 000 ¤.
Mutta jos syöt tai kaipaat suklaata, menetät palkinnon.
Vaikka et pitäisi suklaasta, -
ihmisluonnon taipumus on himoita sitä, mikä on kielletty.
Olen kertonut saman esimerkin myös aikaisemminkin.
Jumala on luonut meidät ja tunsi meidän syntisen luonnon tarkalleen.
Moni ajatteli, että koska he eivät ole tehneet pahoja rikoksia, -
Jumala hyväksyisi heidät.
Jumalan täytyi oikaista tuo virhekäsitys.
Hän osoitti, ettemme voi pelastaa itseämme.
Meidän piti nöyrtyä ja pyytää Jumalalta pelastusta.
Millä tavoin Jumala irrotti meidät suorituksista?
Hän antoi käskyn.
Synti pääsi käskyn kautta elämäämme sisään.
Se toi mukanaan himoja.
Himot ja kaipaukset heräsivät.
Aloimme himoita kaikkea, mikä oli kiellettyä.
Lain tarkoitus oli osoittaa se, -
että luulimme olevamme parempia kuin olemme."
Kaipaamme asioita, jotka Jumala on kieltänyt.
Se viittaa siihen, että luontomme on paha emmekä voi pelastaa itseä.
Hyvä ei voi kasvaa pahasta ja voim- me ainoastaan tulla Jumalan luo.
Ja pyytää armahdusta. Silloin Jumala pelastaa armossaan meidät.
Hän antaa uuden luonnon ja muuttaa meidät sisäisesti.
Se oli lain tarkoitus.
...sillä ilman lakia synti on kuollut. (Room. 7:8)
Synti ei juuri elä ilman käskyä.
Ennen uudestisyntymää syntinen luontomme vihaa käskyjä.
Mikäli kiellämme jostakin, se jota on kielletty, tekee päinvastoin.
Vihaamme sitä, kun joku rajoittaa meitä.
Jumala tiesi sen, ja antoi meille lain.
Hän halusi herättää lain avulla kaipauksia ja haluja, -
sisällämme asuvan synnin.
Otan esimerkit Raamatusta.
Lisään vain havainnollistavia esimerkkejä.
En puhu muusta, kuin mitä Raamatussa on.
Mutta se on vastakkaista nykyajan opetukselle, -
jonka mukaan meidän pitäisi noudattaa monia sääntöjä ja lakeja.
Ainoastaan siten Jumala hyväksyy meidät.
Se ei ollut lain tarkoitus.
Lain tarkoitus oli tuoda synti pintaan.
Se tuo synnin, himon ja kaipaukset esiin -
ja emme voi luottaa vain omaan itseemme.
Se osoittaa syyllisyytemme Jumalan edessä.
Se irrottaa itsevanhurskaudesta Jumalan armoon.
Jatkan opetusta aiheesta seuraavassa jaksossa.
Suositan tutustumaan jaejaksoon.
Opetussarjaan liittyy myös oheismateriaalia.
Ne auttavat syventämään opetusta.
Oheismateriaalin voi tilata kotisivuilta tai puhelimitse.
Suomennos: Tanja Koivumäki