Tere tulemast vaatama saadet "Evangeelium Andrew Wommackiga"
mis räägib Jumala armust ja tingimusteta armastusest.
Siin aga Andrew Wommack isiklikult.
Tere tulemast saatesse!
Täna jätkan oma õpetusega Rooma kirja põhjal,
võttes seda salm salmilt läbi.
Mul on sama teema kohta
ka audioõpetus "Evangeelium - Jumala vägi"
ning raamat "Arm - evangeeliumi vägi".
Julgustan sind tellima endale need materjalid,
sest need on sulle õnnistuseks.
Oleme jõudnud Rooma kirja 6. peatükini.
Paulus õpetab Rooma kirja viies esimeses peatükis
evangeeliumist kui Jumala armust.
Mis tähendab, et sa ei saa midagi vastavalt oma headele tegudele;
sa ei saa teenida välja Jumala soosingut.
Jumala vägi on see, mille kaudu saad kõik, mida vajad.
Inimeste sees on alateadlik tunnetus, et nad pole seda väärt
ja et nad vajavad suhet Jumalaga armu läbi.
Paulus näitas Vana Testamendi põhjal nii Aabrahami kui Taaveti lugu
ja toob Rooma 5. ptk.'i põhjal esile väga võimsaid tõdesid,
mida käsitlesin oma eelmises saates.
Ta ütles viiel erineval korral ühte ja sama -
me oleme sündinud patustena.
Mitte me endi teod pole meid patuseks teinud,
vaid me oleme juba sündinud patuse loomusega,
mis paneb meid patustama.
Kuid nõnda nagu me oleme füüsiliselt sündinud patustena,
nõnda oleme me uuestisünni kaudu sündinud Jumala õigsuse sisse,
mis ei sõltu me endi tegudest.
Need on väga võimsad tõed.
See aga viib meid automaatselt ühe küsimuseni.
See küsimus tõuseb alati esile, kui kuulutad tõelist evangeeliumi.
Roomlastele 6:1: "Mis me siis ütleme?"
See on kui järeldus kõigele sellele, mida ta on eelnevalt õpetanud:
"Mida siis selle peale kosta?"
"Kas püsida patus, et arm suureneks?"
See on muide igati loogiline küsimus,
sest kui õpetad, et küsimus pole inimese enda pühaduses,
vaid et suhe Jumalaga tugineb vaid usule;
põhimõttele: "Usu ja võta vastu!",
siis see tõstatab koheselt loogilise küsimuse:
"Kas see tähendab siis, et võime elada patus,
kuna vahet pole?"
Loomulikult ei väida Paulus seda ja ta täpsustab ka hiljem kogu lugu.
Kuid enne, kui lähen ta vastuse ja selgituse juurde,
miks sa ei või elada patus,
las ma öelda midagi.
Paulus seisis selle küsimusega pidevalt silmitsi.
See tõusis esile nii Rooma 6:1, mida just lugesime,
kui ka Rooma 6:15: "Kuidas siis nüüd?
Kas hakkame tegema pattu,
kuna me ei ole Seaduse, vaid armu all? Kindlasti mitte!"
See küsimus tõusis esile kahel korral ja ta ka vastas sellele.
Kogu asja mõte on selles,
et kui kuulutad evangeeliumi selliselt nagu apostel Paulus seda kuulutas,
siis loogiline küsimus, mis kohe esile kerkib, on:
"Kas sa tahad öelda, et võime elada patus?"
Muidugi mitte! Ei mina ega Paulus ei väida seda.
Kui aga see küsimus ei tõuse kunagi esile,
ei kuule sa seda sama evangeeliumi, mida Paulus kuulutas.
Ehk siis - sa ei kuule tõelist evangeeliumi.
Tänapäeval on palju kogudusi ja jutlustajaid,
kus ühelgi nende koguduseliikmel ei tekki üldse seda küsimust:
"Kas võin siis elada patus,
kuna Jumal armastab mind armu läbi?
Ja mul pole muud, kui see vaid usu läbi vastu võtta?
Et siis, võingi elada patus?"
See mõte pole tõusnud väga paljude inimeste mõtetesse,
kuna nad pole kunagi kuulnud tõelist evangeeliumi.
Minu jaoks on see üks võimas tõde.
See pole muidugi Pauluse peamine mõte kogu loos,
aga ainuüksi tõsiasi, et ta puudutab seda teemat
kahel korral ühes ja samas peatükis
näitab, et kui kuulutad evangeeliumi nõnda nagu Paulus seda tegi,
pead ka olema valmis vastama küsimusele:
"Kas me siis võime elada patus?"
Paulus vastab sellele Rooma 6:2: "Ei, mitte sugugi."
Ing. k . "Hoidku Jumal selle eest!"
Usun, et olen varasemates saadetes maininud,
et Paulus kasutas väljendit: "Hoidku Jumal selle eest!"
Arvasin, et ta tegi seda Rooma kirjas vähemalt neljal korral,
kuid kui hakkasin asja lähemalt uurima,
tuli välja, et ta ütles seda Rooma kirjas lausa kümnel korral
ja kolmel korral oma teistes kirjutistes.
Nii et, eeldavasti oli tegu ühe Pauluse levinumad väljendiga,
kui ta evangeeliumi kuulutas.
Ja pea igakord, kui ta ütles: "Hoidku Jumal selle eest!",
kasutas ta seda puhul, kus keegi kahtles ta õpetuses
ja väitis, et Paulus julgustab patus elamist.
Kuid Paulus ütles: "Hoidku Jumal selle eest!
See pole üldse see, millest ma räägin!"
Muide, kreeka keeles tähendab "Hoidku Jumal selle eest!"
absoluutselt eitavat ja negatiivset asja.
Mis tähendab: "Kohe kindlasti mitte! Absoluutselt mitte! Mitte mingil juhul!"
See on muide väga lähedal kirumisele,
ilma, et sa kasutaks kiruvaid sõnu.
Muide, ühes piiblitõlkes lausa kasutatakse kiruvaid sõnu
selle salmi tõlkes.
Ehk siis, küsimus on:
"Kui küsimus on vaid Jumala armus
ja ma olen Tema poolt vastuvõetud sõltumata oma tegudest,
siis kas see tähendab, et vahet pole, kui elan patus?"
Absoluutselt mitte! Kohe kindlasti mitte!
See pole see, mida Paulus või mina ütleme.
Teine viis, kuidas seda öelda, on:
"Kui Jumal aktsepteerib mind
tuginedes oma armastusele minu vastu
ja sellele, mida Jeesus tegi
ning kõik, mida ma tegema pean, on selle vaid usus vastu võtma,
siis miks üldse elada pühalt?
Milleks siis veel pühadust tarvis läheb?
Mis selle pühaduse eesmärk siis veel on?"
Rooma 6. peatükk annab meile selleks kaks põhjust
ja ma ise võiks veel lisada kolmanda ilmselge põhjuse,
mille olen Piiblist leidnud.
Kuid Rooma 6. peatükk annab kaks põhjust,
miks sa ei peaks elama patus.
Esimene on kohe salmis 2: "Hoidku Jumal selle eest!
Meie, kes oleme patule surnud, kuidas saaksime selles veel elada?"
Selgitan seda kõike mõne minuti pärast lähemalt.
Salmis 16 on aga teine põhjus:
"Eks te tea, et kelle kuulekusse teie end loovutate orjaks,
kelle sõna te kuulate, selle orjad te olete -
olgu patu orjad surmaks või kuulekuse orjad õiguseks!"
Ehk siis, teine põhjus, miks sa ei või elada patus,
on see, et see annab saatanale ligipääsu su ellu.
Siin on kaks peamist põhjust, mida püüan nüüdsest käsitleda,
et näidata sulle, miks peaksid elama püha elu.
Sa elad püha elu, sest see on su loomuses.
Kui saad päästetud ja sünnid uuesti, muudab Jumal su loomuse,
nii et, see on su loomuses elada püha elu.
Teiseks aga, kui sa ei ela püha elu, pistab saatan su nahka.
Saatanal saab olema ligipääs su ellu läbi patu, mida teed.
Kolmas põhjus, mille siia Piibli põhjal lisaksin, on see,
et mis valemiga peaks maailma inimesed mõistma,
et Jumal on elav ja võimeline muutma elusid,
kui sa ise seda ei koge ega peegelda oma elus.
Nii et, su püha elu peaks olema tunnistuseks Jumala väest,
mis on sind vabaks teinud.
Kuidas sa saaks kedagi teist vabastada,
kui sa isegi pole veel vaba?
Need on 3 väga head põhjust, miks elada püha elu,
kuid tänapäeval ei rõhutata mitte ühtegi neist.
Tegudele tuginev religioon väidab sulle,
et Jumal armastab sind, tunneb sinust rõõmu, kasutab sind
ja vastab su palvetele ainuüksi su enda tegudele vastavalt.
Seega, peamine põhjus,
miks enamus tänapäeva inimesi püüab elada püha elu,
ei tugine sellele, et see oleks nende loomuses
või et nad kardaks saatana poolset ära kasutamist
või et see oleks ka hea tunnistus,
vaid enamus elab pühalt selleks, et hoida alal Jumala soosingut.
Kuid see on nii vale!
Nii et, kui arvad, et su pühadus
paneb Jumalat sind rohkem armastama,
siis isegi, et sa seda ei tunnista ega kuidagimoodi väida,
siis ometi - kui püüad elada püha elu, et saada osa Jumala soosingust,
siis mida sa sellega tegelikult teed, on see,
et sa ei austa Jeesuse toodud lepitusohvrit.
Sa otsekui ütleks sellega, et Jeesusest ei piisa
ja sa pead omalt poolt midagi juurde tegema.
Kuid niipea, kui püüad parandada
või lisada midagi sellele, mida Jeesus on teinud,
sa lihtsalt mürgitad ja rüvetad seda.
Küsimus on ainuüksi Jeesuses
ja kõik, mida me tegema peame, on uskuma seda ja võtma selle vastu.
Kõik.
Sa ei saa seda kuidagi paremaks muuta.
Kui arvad, et Jeesus maksis vaid miinimumtasu
ja sa pead veel ka tegema kõiki neid asju,
sest muidu Jumal ei õnnista sind,
siis sa oled nõrgendanud ja rüvetanud Jeesuse lepitustööd.
Ma tean, et enamus inimesi ei näe seda nii, öeldes:
"Sa teed sellest ikka ülimalt suure numbri!"
Ma usun hoopis, et Piibel teeb sellest suure numbri.
Oleme juba vaadanud paljusid piiblisalme selle kohta
ja olles alles poole peal Rooma kirja uurimisega,
tuleb seal veel mitmeid kohti, mis seda kõike väidavad.
Pauluse jaoks oli tegu tõega, mille üle ei andnud vaielda.
Rooma kirjas esitles ta seda tõde veel kui viisakal moel,
kuid Galaatia kirja 1. peatükis tulistas juba täiega,
öeldes, et kes iganes - kasvõi mõni ingel,
püüab kuulutada midagi muud
kui see evangeelium, mida ta oli kuulutanud,
siis olgu ta neetud!
See oli päris kõva väljaütlemine, mistõttu seda ei pruugitud uskuda.
Kuid ta kordas ennast veelkord,
andes mõista, et tegu pole vaieldava küsimusega.
Ühtlasi ütles ta Galaatia 3:1
"Oh mõistmatud galaatlased, kes on teid ära sõnunud?"
Paulus ei teinud sel teemal mingeid kompromisse.
Nii ei usu ma ka,
et teen sellest teemast suurema numbri kui peaksin.
Usun, et see on evangeeliumi tuum.
Täna kuulutavad ka paljud nö evangeeliumi,
kuid kõik, mida nad ütlevad, on, et Jumal on vihane
ja et inimesed on ebapühad ning Jumala viha langeb nende peale.
Ja siis nad nimetavad seda veel evangeeliumiks.
Galaatia 1:8: "Aga kui ka meie ise või ingel taevast
kuulutaks mingit evangeeliumi selle asemel,
mida meie oleme teile kuulutanud - see olgu neetud!"
Kui kuulutad tõelist evangeeliumi,
kerkib alati esile Rooma 6:1 esitatud küsimus:
"Mis me siis ütleme? Kas püsida patus, et arm suureneks?
Ei, mitte sugugi.
Meie, kes oleme patule surnud, kuidas saaksime selles veel elada?"
Teisisõnu ütleb ta,
et see pole kristlase loomuses elada patus.
See aga põhjustab probleeme,
sest kui enamus kristlasi vaatab oma elu peale,
siis isegi, et nad on uuestisündinud...
Kui oled tõesti uuestisündinud,
siis sa ka märkad seda totaalset muutust iseendas.
Tegelesin kord ühe mehega,
kellega oli toimunud palju kohutavaid asju.
Küsisin: "Mida sa oleks teinud,
kui see kõik oleks toimunud sinuga enne su uuestisündi?"
Ta moodustas sõrmedest relva kuju ja osutas oimu kohale,
tegemata üldse nalja - ta oleks selle inimese maha lasknud.
Kuid täna oli ta teine inimene ega teinud enam vanu asju.
Enamus inimesi näevad muutust oma südames.
Kuid enamus kristlasi näevad sedagi,
et nad on endiselt võimelised tegema pattu.
Osade inimeste jaoks võib minna väga pikka aega,
enne kui nad näevad sõltuvuste väge murdumas oma elus.
Osadest välistest sõltuvustest, on isegi kergem lahti saada,
kuid kõik, mis puudutab kriitiline ja negatiivne olemist,
taga rääkimist ja üldse suuga patu tegemist, siis...
On inimesi, kes on olnud kristlased 10., 20., 30. aastat,
kuid kelle keel on neile ikka needuseks.
Rääkimata erinevatest suhtumistest ja asjadest, mis toimuvad nende sees.
Nii et, kui inimesed loevad Rooma 6:2:
"Meie, kes oleme patule surnud, kuidas saaksime selles veel elada?",
mõtlevad nad koheselt:
"See ei saa tähendada seda, mis siin on öeldud!
See pole ju võimalik, et oleme võimetud tegema pattu."
Kui uuriksid lähemalt Rooma kirja
ja kõiki neid salme, mida oleme juba vaadanud,
siis Paulus kasutab palju väljendit "surnud olema".
"Surm sisenes maailma läbi ühe inimese" jne.
Kui on öeldud, et me olime surnud Jumala suhtes,
siis kas see tähendab,
et me jaoks oleks olnud võimatu teha midagi head?
Paulus lõpetab Rooma 6. peatüki selle sama analoogiaga,
mistõttu seletan need salmid lahti peatüki lõppu jõudes.
Kuid et anda aimdust sellest, mis on tulemas,
siis Paulus, kui ta ütleb,
et olime enne uuestisündi surnud Jumala suhtes,
siis kas see tähendab, et sa ei saanud hüüda Jumala poole
ja Jumal ei saanud vastata su palvele ega aidata sind?
Et sa polnud võimeline tegema midagi head?
Kas see tähendab,
et sul polnud mingit ühendust Jumalaga?
Ei, sõna "surnud" ei tähenda seda.
Surm tähendab meie jaoks seda,
et kui keegi sureb, siis on kõik - kõik on läbi ja lõppenud.
Enam pole midagi. On tühjus.
Vähemalt enamus inimesi mõtleb surma osas nii.
Kuid Piiblis ei tähenda see üldse seda.
Kui Aadam ja Eeva surid, siis mitte füüsiliselt.
Füüsiliselt surid nad alles 900. aastat hiljem.
Kuid Piiblis on öeldud:
"Sel päeval, mil te sellest puust sööte, surete te kindlasti."
Nad ei surnud mitte füüsiliselt, vaid vaimselt.
Kas see tähendab, et nende sees polnud vaimu?
Tuginedes salmidele,
mida eelmises saates Rooma 5. peatükist kasutasin,
oli neis patune loomus.
See oli igati toimiv ja see pani neid ka patustama.
Kuid Piiblis kasutatud sõna "surm" viitab eelkõige eraldatusele.
Nende vaim oli algselt ühenduses Jumalaga
ja nad suhtlesid Temaga igapäevaselt.
Nad mõtlesid nagu Jumal ja omasid südant nagu Jumal.
Nad olid ühenduses Temaga.
Kuid süües keelatud puust tegid nad pattu
ja said lahutatud Jumalast.
Nad surid vaimselt.
See ei tähenda,
et nad polnud vaimses mõttes enam "töökorras" -
nende vaim toimis ikka.
Kuid seda nüüd juba lahus Jumalast.
Kas see tähendab, et neil polnud enam mingit kontakti?
Ei, sest Jumal puudutas ka Vana Testamendi inimesi,
kuid see oli ikka totaalselt erinev olukord,
kus sa vahel kuulsid ähmaselt Jumalat ja siis jälle mitte.
Jumal oli ju loonud Aadama ja Eeva elama lähedases liidus Temaga,
mistõttu nad funktsioneerisid rohkem vaimus kui lihalikus loomuses.
Nii et, ülekantud tähenduses olid nad lahutatud Jumalast
ja surnud Tema suhtes.
Kui nüüd vaimne surm tähendas lahutatust Jumalast,
siis siinses kontekstis tähendab see, et me oleme surnud patule.
Mis omakorda viitab lahutatusele meie ja patu vahel.
Mul pole piisavalt aega,
et jagada sellega seoses erinevaid asju,
kuid mul on eraldi sari selle kohta "Vaim, hing ja ihu",
mis on väga võimas õpetus ja selgitab seda kõike detailsemalt.
Kuid vaimses mõttes oleme me lahutatud patust.
Nii et, isegi, kui kristlane teeb pattu,
võib see patt puudutada ta füüsilist ihu
ja anda saatanale võimaluse puudutada teda füüsiliselt,
kui samas ka hinge, tunnete ja mõtete tasandil,
tuues kaasa meeleheite.
Kuid su vaim on pitseeritud Püha Vaimuga
ja sellest lähtuvalt oled sa ka surnud patule.
Sinu uuestisündinud vaim on lahutatud patust
ega saa ka seetõttu olla rüvetatud patu poolt.
Osa inimesi küsib nüüd:
"Kas see tähendab siis, et kristlane ei suudagi teha pattu?"
See pole nii, sest kristlane ei koosne ainuüksi vaimust.
Ja see on just see, milles need salmid siin räägivad.
Mul pole piisavalt aega, et minna sellega täna süviti,
kuid me tuleme veel tagasi selle teema juurde.
Kuid siin on öeldud, et oma vaimus - oma uuestisündinud osas ja loomuses
oled sa muutunud.
Su varasem loomus lausa ajas sind pattu tegema,
samas kui su nüüdne loomus tõmbab sind pigem Jumala poole.
Kuid sa ei koosne ka ainult oma loomusest.
Sa pole ainult vaimne inimene, aga sul on ka ihu ja hing.
Sõltuvalt sellest,
kui palju tähelepanu pöörad oma uuestisündinud minale,
võivad su hing ja ihu olla vägagi mõjutatud välistest teguritest
ja maailmast meie ümber.
Selle asemel, et lasta oma uuestisündinud loomusel
hakata end juhtima ja valitsema,
võid sa endiselt olla mõjutatud oma viie meele poolt.
Asjade poolt, mida näed, kuuled, maitsed, tunned ja haistad.
Selles füüsilises maailmas
on enam inimesi, kes on alistunud saatanale,
kui neid, kes on alistunud Jumalale.
Saatanal on füüsilises sfääris meeletu mõjujõud,
mistõttu kui sa ei keskendu oma uuestisündinud loomusele,
võid sa kristlasena siiski teha pattu, sest sa elad selles maailmas.
Nii räägivad ka siinsed edasised salmid sellest,
et sa pead heitma kõrvale selle surmaihu,
eraldades iseennast.
Kuid vaimse inimese poolest oled sa patule surnud,
sest su loomus on muutunud.
Nii et, kui hakkaksid elama oma uuestisündinud loomuse põhiselt,
elaksid ka kristlasena püha elu, sest see on su loomuses.
See ei tähenda, et elad alati 100%'lt püha elu,
sest sul on ka ihu ja hing
ja see on su enda valik, järgid sa oma ihu või vaimu.
Kuid su loomuses on elada püha elu.
Paulus küsib siin, et kui usud, et Jumal aktsepteerib sind
ja sa võid omada Temaga suhet armu läbi,
siis kas see tõesti julgustab sind elama patus?
Ei!
Sest kui sünnid uuesti, muudab Jumal su loomuse.
Võttes usu läbi vastu suhte Jumalaga,
muudab Ta ka su tahtmisi.
Ehk siis, ühtpidi võid ikka veel teha, mida iganes soovid,
kuid sa ise ei taha enam.
Olen juhtinud inimesi Jeesuse juurde,
kes teadsid, et nad vajavad andestust oma pattude eest,
kuid kes samas kogesid, et nad ei suuda elada püha elu.
Et nad ei suuda jätta maha suitsetamist, seda, teist ja kolmandat
"Ma ei usu, et suudan elada vastavalt."
Püüdsin neile siis asja selgitada, kuid kui nad ikka kuulda ei võtnud,
ütlesin neile: "Lihtsalt tule Jumala juurde
ja võta see kõik armu läbi vastu.
Ja siis suitseta ning tee, mida iganes, edasi."
"Tahad öelda siis, et vahet pole, mida me teeme?"
Ei.
Usun, et on oluline kanda hoolt oma tervise eest
ja olla ka tunnistuseks teistele,
kuid ma vedasin neid selle ütlusega ühtpidi ninapidi.
Sest kui sa tuled Jumala juurde ja tõesti pühendad end Talle,
öeldes: "Teen Sinust oma Issanda ja pühendan oma elu Sulle,
võttes vastu Su pääste",
siis kui tegu on tõelise päästekogemusega,
siis vastavalt sellele salmile siin muutud sa surnuks patu suhtes.
Jumal muudab su südame asjade osas,
mida enne uuestisündi himustasid.
Nii võid sa nõrkushetkedel isegi teha neid uuesti,
kuid sa ei naudi neid enam.
Muide, see on üks viis, kuidas teada, kas oled tõesti uuestisündinud.
Selle märgiks pole mitte see, kas teed veel kunagi pattu või mitte,
vaid see, kas veel naudid seda või mitte.
Kogedes tõelist uuestisündi tunned end kohutavalt, kui pattu teed,
samas kui varasemalt nautisid seda täiega.
Nii et, see on väga hea indikaator, et su loomus on muutunud.
Uuestisündinud vaim su sees ei igatse teha pattu.
Nii et, kui sünnid uuesti, muudab Jumal sind südame tasandil,
mis on täiesti vastupidine religioonile.
Religioon püüab muuta sind väljaspoolt sissepoole, öeldes:
"Kui lõpetad selle ja kui teed seda või toda,
siis su süda muutub."
Jumalaga on hoopis vastupidi.
Ta ütleb: "Pühenda end esmalt mulle
ja võta vastu mu pääste ning õigsus kui tasuta annina,
et su süda võiks muutuda,
sest siis muutuvad ka su välised teod."
Jeesus sõitles varisere,
kes püüdsid hoida välise fassaadi puhtana,
öeldes, et esmalt on vaja puhastada kõik seesmine
ja siis saab ka väline puhtaks.
Täiesti erinev lähenemine
võrreldes religiooni lähenemisele suhtele Jumalaga.
Mu aeg on tänaseks läbi,
kuid me jätkame samal teemal järgmine kord,
nii et julgustan sind ikka vaatama meid.
Lisaks sellele võid tellida endale mu raamatu ja audiomaterjali.
Nii et, võta meiega ühendust ja vaata meid taas järgmine kord!