o
EVANKELIUMIN ÄÄRELLÄ Roomalaiskirje
Tervetuloa evankeliumin äärelle Andrew Wommackin kanssa.
Tervetuloa seuraamaan ohjelmaa.
Tänään jatkan opetussarjaa Roomalaiskirjeestä.
Sarjaan liittyvä kirja "Grace the Power of the Gospel" on myös -
mahdollista tilata ruudulla näkyvistä yhteystiedoista.
Suositan kirjaan ja muuhun oheis- materiaaliin tutustumista.
Opetus roomalaiskirjeestä on perusta jokaiselle kristitylle.
Mikäli joku kymmenestä ensimmäistä roomalaiskirjeen luvusta eivät ole -
suosikkejasi, ellei Jumala ole puhunut sinulle niistä,
ellet ole löytänyt sisältöä niistä elämääsi,
silloin haluan rohkaista sinua tutustumaan kirjaan.
En halua tuomita, vaan rohkaista löytämään uskon kulmakivi.
Käytin amerikkalaista kielikuvaa, mutta takoitan,
ilman roomalaiskirjeen lukujen 1-10 ymmärrystä ei voi oikeastaan -
aloittaa kirstityn vaellusta. Niin tärkeää on kirjeen sisältö.
Jatkamme Room 4. luvusta.
Kirjeessä Paavali sanoo, ettei riipu teoistamme, pyhyydestämme,
tms. Yhteytemme Jumalaan perustuu täysin uskoon ja on sen varassa.
Emme perusta uskoa tuomioon tai palkkioon ansioistamme.
Emme ansaitse Jumalan hyvyyttä emmekä yhteyttä Jumalaan.
Vastaanotamme uskon armon kautta.
Luvussa on esimerkki kahden VT:n juutalaisen patriarkan elämästä.
He ovat Abraham ja David.
Heidän yhteys Jumalaan ei ollut riippuvaista heidän pyhyydestä.
Edellisessä jaksossa puhuin jo vähän Abrahamista.
David teki aviorikoksen. Hän ei edes myöntänyt aviorikosta,
kun rakastaja tuli raskaaksi. Sen sijaan hän tappoi naisen puolison.
Hän laittoin miehen taistelussa paikkaa,-
jossa hän väistämättä sai surmansa.
Sitten David otti Batseban vaimoksi -
ikään kuin mitään ei koskaan olisi tapahtunutkaan.
Hän teki aviorikoksen ja murhan, jolla yritti peittää aviorikoksen.
Nykyään on lukuisia skandaaleja seurakunnissa.
Mutta ei mitään vastaavaa, mitä David teki, -
vaikka David oli Jumalan valittu.
David kirjoitti Raamattua tämän tapahtuman jälkeen.
Ps. 51 on katumuspsalmi, -
jonka hän kirjoitti aviorikoksen ja Urian murhan jälkeen.
David kirjoitti tämän hirvittävän synnin jälkeen.
Onko mahdollista nähdä Davidin ja Abrahamin esimerkki -
tajuamatta, että meillä on vain armon kautta yhteys Jumalaan?
Paavalin aikana uskonnolliset juutalaiset opiskelivat Raamattua, -
mutta he uskoivat vain ennakko- käsityksensä mukaisesti sitä.
Sama tapahtuu tänään. Monilla on valmiina käsitys ja mielipide -
ja he valikoivat niihin sopivat ja niitä tukevat Raamatun kohdat.
Sen vuoksi on hyvä ymmärtää syvästi roomalaiskirje.
Se nostaa asioita, joita moni ei lainkaan käsittele.
Se voi murskata uskonnollisuutta elämästä.
Roomalaiskirje nostaa ylös uskonnollisesta ja -
suorituskeskeisestä kristillisyydestä todelliseen evankeliumiin.
Olen jo puhunut monista näkökulmista.
Otan Room. 4:13 jakeesta seuraavaksi.
Sillä se lupaus, että Aabraham oli perivä maailman, -
eikä hänen siemenelleen lain kautta, -
vaan uskonvanhurskauden kautta. (Room. 4:13)
Lailla jakeessa viitataan pyhyyteen tai moraaliin.
Room. 4:14 "Sillä jos ne, jotka pitäytyvät lakiin, ovat perillisiä, -
niin usko on tyhjäksi tehty ja lupaus käynyt mitättömäksi.
Se ei ole meidän pyhyyden ja Jumalan armon sekoitus.
Se ei tarkoita, että teemme parhaamme -
ja Jumala hyvittää epäonnistumisemme jollain tavalla.
Vaan meidän on joko laitettava koko luottamus uskoon ja sovitustyöhön -
tai meidän on toimittava aina kaikessa oikein.
Näitä näkökulmia ei voi sekottaa.
Seuraavaksi siirryn Room. 11:6:een.
Room 11:6 "Mutta jos valinta on armosta, -
niin se ei ole enää teoista, sillä silloin armo ei enää olisikaan armo.
Tällä tarkoitetaan, että vanhurs- kaudumme joko uskosta tai teoista.
Niitä ei voi sekoittaa. Sama ajatus on Room. 4:14:ssa.
Room 4:15 "Sillä laki saa aikaan vihaa; -
mutta missä lakia ei ole, siellä ei ole rikkomustakaan.
Se on voimakas ilmaus.
Laki vapauttaa vihan. Se ei vapauttanut Jumalan armoa.
Vanhan testamentin laissa oli määritelty kuinka piti toimia, -
mitä tehdä, että Jumala toimisi elämässämme.
Lain tarkoitus ei ollut auttaa, vaan rikkoa meidät, -
saada meidät ymmärtämään, -
kuinka mahdotonta on elää lain vaatimalla tavalla.
Se annettiin, jotta emme yrittäisi saavuttaa pelastusta yrittämällä,-
vaan nöyrtymällä vastaanottamaan se lahjana.
Aivan kuin Jumala olisi asettanut riman niin korkealle, -
että sitä on mahdotonta ylittää. Se saa meidät nöyrtymään.
Se oli lain tarkoitus.
Laki saa aikaan vihaa. Se ei luo rakkautta tai hyväksymistä.
Jos koet tuomitsevaisuutta tai Jumalan vihaa,
että Jumala on hylännyt sinut, olet lakihenkinen asenne.
Moni katsoja eri puolilla maailmaa sanoo juuri nyt: "Ei voi olla niin."
"En uhraa uhreja, käy temppeleissä tai vietä uskonnollisia juhlia."
Moni yhdistää lain juutalaiseen lakiin ja rituaaleihin.
Lainomainen ajattelutapa voi olla ilman juutalaisen lain noudatusta.
Myös kristillisiä vaatimuksia noudattava voi olla lakihenkinen.
Pitää lukea Raamattua päivittäin, rukoilla tietty aika, -
maksaa kymmenykset, käydä seurakunnassa.
Se on lakihenkisyyttä ja se saa aikaan vihaa.
Ja sen vuoksi ei voi kokea iloa ja turvaa yhteydessä Jumalaan.
Nämä ovat voimallisia asioita.
Kumpa saisin ihmiset tajuamaan sen.
Tällä ohjelmalla on miljoonia katsojia eri puolilla maailmaa;
Intiassa, Australiassa, Afrikassa, kaikkialla Euroopassa.
Jotkut katsojat juuri nyt saattavat kokea Jumalan vihaa.
Turvan ja hyväksynnän sijaan koet Jumalan hylkäämistä ja -
pelkäät rangaistusta. Ja et ymmärrä mistä se johtuu.
Se johtuu suorituskeskeisyydestä.
Silloin vasta tarpeeksi suoritettua -
voi ikäänkuin saavuttaa minimitason, jolla Jumala hyväksyy.
Silloin emme vaella uskossa vapahtajaan vaan uskossa itseen.
Ja siksi meillä ei ole iloa ja rauhaa, mutta elämme vihan alla.
Jos uskot Room. 4:15 -
ja pidät sitä lähtökohtana arvioidessa sitä, missä olet.
Voitko iloita Jumalan antamista siunauksista -
tai Jumalan hyvyydestä, koska hän rakastaa sinua?
Uskotko, että hän on rakkaus vaikka et ole rakastettava?
Vai elätkö tuomion ja syyllisyyden vallassa?
Jos näin, silloin laki hallitsee sinua.
Silloin täytyy muuttaa asennetta ja tulla Jeesuksen armon luo.
Room. 4:16 "Sentähden se on uskosta, että se olisi armosta;-
että lupaus pysyisi lujana kaikelle siemenelle, -
ei ainoastaan sille, joka pitäytyy lakiin, -
vaan myös sille, jolla on Aabrahamin usko, -
hänen, joka on meidän kaikkien isä."
Luvun lopussa Paavali puhuu Abrahamista.
Siitä, kuinka hän uskoi saavansa lapsen, vaikka oli jo sata vuotias.
Saara oli silloin 90 -vuotias.
Raamatun mukaan he eivät maanneet enää yhdessä.
Saara ja Abraham olivat liian vanhoja saamaan lapsia.
Mutta he saivat lapsen. Kuinka se on mahdollista?
Koska hän toimi aina oikein?
Vain muutamaa kuukautta ennen kuin Saara tuli lopulta raskaaksi,
ja synnytti Isakin, Abraham taas sanoi, ettei Saara ollut vaimonsa.
Abraham ei ollut täydellinen.
Ihme tapahtui, koska hän uskoi.
Rakastan Room 4. luvun opettamista.
Voisin puhua muutaman tunnin näistä jakeista uskon voiman näkökulmasta.
Ihme tapahtui Abrahamin uskon tähdän.
Se ei perustunut hänen hyvyyteen, vaan uskoon.
Room. 4:23-25 "Mutta ei ainoastaan hänen tähtensä ole kirjoitettu, -
että se hänelle luettiin, vaan myös meidän tähtemme, -
joille se on luettava, kun uskomme häneen, -
joka kuolleista herätti Jeesuksen, meidän Herramme, -
joka on alttiiksi annettu meidän rikostemme tähden ja -
kuolleista herätetty meidän vanhurskauttamisemme tähden.
Saamme vanhurskauden Jumalan edessä lahjana Jumalalta -
aivan kuten Abrahamkin. Se ei perustu omiin tekoihimme.
Jumalan lahja on iankaikkinen elämä. (Room. 6:23)
Saamme sen samoin kuin Abraham uskon kautta, jos uskomme.
Room. 5:1 "Koska me siis olemme uskosta vanhurskaiksi tulleet, -
niin meillä on rauha Jumalan kanssa -
meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen kautta."
Samaa ajatus toistuu; -
vanhurskaita niin kuin emme koskaan olisi syntiä tehneet.
Saamme vanhurskauden uskon kautta, -
ei pyhyyden harjoitustemme kautta. Emme ansaitse sitä,
vaan vastaanotamme sen uskon kautta.
Room. 5:1 "Koska me siis olemme uskosta vanhurskaiksi tulleet, -
niin meillä on rauha Jumalan kanssa -
meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen kautta."
Lähestymmekö evankeliumia uskon ja armon vai suoritusten kautta?
Onko meillä rauha Jumalan kanssa?
Mikäli olemme vanhurskautettuja uskon kautta, meillä on rauha.
Mikäli uskomme, että meidän pitää ansaita Jumalan suosio -
rukousvastaukset, omalla pyhyydellä, silloin ei ole rauhaa.
Joku voi luulla, että Jumala ei vastaa rukouksiin, -
jos emme rukoile tarpeeksi, lue Raamattua ja käy seurakunnassa.
Jos ajattelemme, että Jumala antaa vain ansioidemme mukaan,
silloin ei ole rauhaa.
Silloin kantaa taakkaa, on jatkuvasta tarkkailta itseään.
On kiellettävä itsensä, -
pakottauduttava toimimaan tietyllä tavalla.
Silloin tekee koko ajan jotain.
Seurakunnassa, jossa kasvoin oli sanonta: -
"Marilla oli karitsa, josta olisi kasvanut lammas.
Mutta se liittyi babtistiseurakuntaan, ja kuoli unen puutteeseen."
Se on tyypillistä uskonnollisille ihmisille.
Uskoontultua he tekevät kaikkea, saadakseen Jumalan hyväksynnän.
Älkää ymmärtäkö minua väärin. Meidän tulee palvella Jumalaa.
Palvelen Jumalaa, koska rakastan Jumalaa, -
mutta en ansaitse sillä Jumalan rakkautta.
Toivottavasti ymmärrätte valtavan eron näiden välillä.
Sillä on valtava ero toimimmeko -
koska Jumala on rakastanut meitä -
vai toimimmeko ansaitaksemme Jumalan rakkauden.
Mikäli yrität ansaita Jumalan rakkauden teoillasi, et saa rauhaa.
Et voi koskaan levätä vaan pitää olla koko ajan touhuta.
Koskaan et ole riittävän hyvä, vaan aina pitää yrittää parempaa.
Täydellisyyden tavoittelijat eivät koskaan lepää, -
vaan yrittävät tavoittaa aina parempaa.
Et ole "ihmisolento" vaan "ihmis-suorittaja".
Monilla on tämä asenne, heillä ei ole lepoa, rauhaa eikä iloa.
Mikäli vanhurskaudut uskon kautta.
Mikäli usko perustuu Jeesuksen sovitus työhön, silloin on rauha.
Olin pastorina pienessä seura- kunnassa Teksasissa, -
kun eräs mies tuli kadulta ja yritti todistaa minulle.
Olin pastorina seurakunnassa, mutta hänellä oli mielipiteitä; -
kuten, että vesikasteen kautta saamme synnit anteeksi.
Sen lisäksi kaste piti saada vain Jeesuksen nimessä.
Kiellettyä oli mainita kastettaessa Isä ja Pyhä Henki.
Tämä kaikki piti ottaa myös hyvin vakavasti, jos halusi olla uskova.
Hän alkoi lyödä minua Apt. 2:38 raamatun kohdalla.
"Tehkää parannus ja ottakoon kukin teistä kasteen Jeesuksen -
Kristuksen nimeen syntienne anteeksisaamiseksi."
Hän sanoi, etten ollut todella uudestisyntynyt.
Yritin puhua hänen kanssa vähän aikaa.
Mutta se johti riitaan, jossa meillä oli eri Raamatun kohdat aseina.
Lopulta otin Room. 5:1 Raamatunkohdan.
Sanoin, että todella vanhurskaalla on rauha Jumalan kanssa.
Sanoin, että syytöksistäsi huolimatta minulla on rauha -
ja yhteys Jumalan kanssa.
Sydämessäni on rauha ja varmuus.
Sanoin hänen haukkuvan väärää puuta.
Jumalan rauha ja varmuus hallitsevat minua.
Minulla ei ollut sitä aikaisemmin. Tiesin Jumalan aikaansaavan sen.
Tämän sanottuani hän tuli hiljaiseksi.
Hänellä oli väite ja oppi, mutta hänellä ei ollut rauhaa.
Hän sanoi, ettei hänellä ollut rauhaa.
Hän pelkäsi jatkuvasti toimivansa väärin.
Joka on lain alla, ei ole vastaanottanut armoa,
ei voi olla rauhaa Jumalan kanssa.
Silloin ei voi olla rauhaa, iloa ja varmuutta.
On koko ajan matkalla päämäärää kohti -
toivoen, että on riittävän hyvä.
Ihmiset, jotka ovat lain alla uskovat saavuttavansa päämäärän.
He toivovat olevansa hyväksyttyjä mutta heillä ei ole siitä varmuutta.
Heillä ei ole rauhaa, koska taakka on heidän kannettavana.
Toisin sanoen heidän täytyy pelastaa itsensä omilla toimilla.
Joka on lain alla, hänellä ei ole pelastajaa.
Room. 5:1 "Koska me siis olemme uskosta vanhurskaiksi tulleet, -
niin meillä on rauha Jumalan kanssa -
meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen kautta.
Vanhurskaaksi voi tulla vain uskon kautta. Ei omilla teoilla.
Vanhurskaus on uskonvanhurskautta, ei suoritus-vanhurskautta.
Mikäli katsojat ymmärtävät tämän, se voi ratkaista monia ongelmia.
Se saattaa vapauttaa psyykkisistä lääkityksistä tms., -
kun ymmärtää, että Jumala rakastaa ja hyväksyy sinut.
Anna tuon rakkauden virrata elämässä. Se antaa rauhan.
Se poistaa ahdistuksen ja auttaa ihmissuhteissa.
Se poistaa stressiä, pelkoa ja räjähdys alttiutta.
Jotkut yrittävät rakastaa ystävää ilman, että ovat koskaan saaneet -
vastaanottaa Jumalan rakkautta ja rauhaa itse.
Jotkut yrittävät antaa, mitä heillä ei ole.
Avioliitot voivat korjaantua, jos ymmärrämme evankeliumin.
Jumala rakastaa meitä, koska hän on rakkaus.
Ei siksi, että olemme rakastettavia. On vain uskottava hyvä uutinen.
Jumala on hyvä ja hän tarjoaa yhteyttä häneen Jeesuksen kautta.
Jeesuksen vastaanottaneet synnit on anteeksiannetut.
Menneet, nykyiset ja tulevat, kaikki synnit.
Jos lupaamme olla tekemättä enää koskaan syntiä, epäonnistumme.
Jos uskomme vapahtajaan, olemme vanhurskaita uskon kautta.
Uskonvanhurskaus tuo rauhan elämäämme.
Se on voimallista.
Jatkan opetussarjaa seuraavassa jakossa.
Saatavilla on myös kirjoittamani kirja roomalaiskirjeestä;
"Grace the Power of the Gospel".
Se on saatavilla myös cd:nä.
Lisätietoa kotisivuilta tai palvelunumerosta.
Suomennos: Tanja Koivumäki