Tere tulemast vaatama saadet "Evangeelium Andrew Wommackiga"
mis räägib Jumala armust ja tingimusteta armastusest.
Siin aga Andrew Wommack isiklikult.
Tere tulemast saatesse!
Jätkan täna Rooma kirja põhjal õpetamist
pealkirjaga "Evangeelium - Jumala vägi".
Olen andnud välja ka samanimelise raamatu,
mille üle mul on eriti hea meel, kuna usun, et see on abiks paljudele.
Julgustan sind tellima kõiki neid materjale,
sest usun, et see õpetus Rooma kirjast
on ülioluline iga uuestisündinud kristlaste jaoks.
Kui osa su lemmiksalme ei lähtu Rooma kirja 1-10. peatükist;
kui Jumal pole sind kõnetanud nende peatükkide kaudu
ja sa pole ammutanud sealt teatud tõeteri,
mis oleks mõjutanud su elu,
siis ma ei ütle seda hukkamõistval moel,
vaid püüan lihtsalt rõhutada, kui oluline see on.
Sa pole ilma nende tõdedeta otsekui pesast välja saanudki.
Su kristlik elu pole otseku algustki saanud,
mistõttu pead saama osa neist tõdedest.
Usun tõesti, et see on ülioluline.
Rääkisime eelmine kord Rooma kirja 4. peatükist,
kus Paulus tõi välja mõtte,
et meie suhe Jumalaga ei sõltu meie pühadusest ega tegudest
vaid see on ainuüksi Jumala armust ja tänu sellele, mida Tema tegi.
Meie asi on vaid uskuda Tema armu.
Mitte Tema kohtumõistmist
või seda, et väärime seda, mille oleme välja teeninud.
Me ei vääri Jumala headust ega suhet Temaga,
kuid me võtame Ta armu vastu läbi usu.
Seejärel aga kasutab Paulus kahte Vana Testamendi näidet
kahe juudi rahva suure esiisa kohta,
kelleks olid Aabraham ja Taavet.
Ta näitab, kuidas nendel meestel oli suhe Jumalaga,
mis ei tuginenud nende endi pühadusele.
Rääkisime eelmine kord üsna palju Aabrahamist.
Taavetit aga teatakse enamasti selle läbi, et ta rikkus abielu,
olemata piisavalt mees, et tunnistada oma tegu,
kui ta armuke lapseootele jäi.
Ta lasi selle asemel hoopis tolle naise mehe tappa.
Ta kasutas selleks lahingut, kus ta mehed võitlesid,
lastes saata oma armukese abikaasa rinde esijoonele,
kus ta teadis, et too mees hukkub.
Ja siis ta võttis Batseba endale naiseks,
tehes näo, otsekui midagi poleks juhtunud.
See oli kohutav!
Abielurikkumine ja mõrv, et katta kinni oma abielurikkumist.
Taavet pani ikka täiega märgist mööda.
Kristuse Ihuski on olnud erinevaid skandaale,
kuid miski pole olnud nii hull, kui see, mida Taavet tegi.
Ja ometi oli Taavet mees Jumala südame järgi.
Ta sai taastatud ning Jumal jätkas tema kasutamist.
Taavet on kirjutanud isegi osakese Piiblist.
Psalmid 51 on muide Taaveti meeleparanduspalve,
kus ta palub andeks oma patu Batsebaga
ja selle, et ta lasi ta mehel surra.
Nii et, Taaniel on kirjutanud osa Piiblist
peale oma kohutavat moraalset langust.
Seega, kuidas on võimalik teada Taaveti või ka Aabrahami lugu
ning mitte mõista,
et me suhe Jumalaga tugineb ainuüksi Tema armule.
Pauluse-aegsed juudid uurisid küll Pühakirja,
kuid neil olid omad eelarvamused,
mis määrasid ära selle, kuidas nad uskusid.
Nad vaatasid Piiblit vaid selliselt, mis kinnitaks nende arusaamu.
Sama on ka tänapäeval.
On inimesi, kellel on omad eelarvamused
ja kindlad arvamused Piibli suhtes,
nii et nad valivad Piiblist vaid teatud osad ja killud,
mis kinnitaksid nende mõtteviisi ja arvamusi.
Seetõttu ongi nii oluline, et saaksid ilmutuse Rooma kirja kohta,
kuna see toob esile mõtteid ja kirjakohti,
millega enamus inimesi ei tegele.
Kuid usu mind -
Rooma kiri annab hävitava löögi su religioossusele.
Rooma kiri tõmbab su välja tegudele tuginevast kristlusest
tõelise evangeeliumi sisse.
See on võimas.
Olen juba käsitlenud mitmeid teemasid,
kuid vaatame Rooma 4:13, kus on öeldud:
"Jah, seda tõotust, et ta saab maailma pärijaks,
ei antud Aabrahamile ega tema soole Seaduse kaudu,
vaid usuõiguse kaudu."
Seadus, millest siin räägitakse, viitab inimlikule pühadusele
või teatud moraalinormide täitmisele.
"Sest kui need, kes on Seadusest, oleksid pärijad,
siis oleks usk muutunud tühjaks ja tõotus oleks tühistatud."
See mõte jookseb mitmeid kordi läbi Rooma kirja,
öeldes, et küsimus pole segus sinu pühadusest ja Jumala armust.
See pole see, et sina annad oma parima
ja Jumal teeb kõik ülejäänu.
Küsimus on selles,
kas sa usud 100% sellesse, mida Jeesus su heaks tegi,
või sa püüad pälvida Jumala õigsust läbi selle, et teed kõike täiuslikult.
Kuid neid kahte pole võimalik omavahel segada.
Vaatame ka Roomlastele 11:6.
"Kui aga armust, siis mitte tegudest, sest muidu ei oleks arm enam arm.
Kui aga tegudest, siis mitte armust, sest muidu ei oleks tegu enam tegu."
Lühidalt öeldes - see on kas arm või teod,
aga mitte mõlemat korraga.
Neid kahte ei saa omavahel segada
ja seda ütleb ka Roomlastele 4:15:
"Sest Seadus soetab viha,
aga kus Seadust ei ole, seal ei ole ka üleastumist."
See on päris kõva väide.
Seadus ehk käsud toovad esile viha.
Seadus ei toonud esile Jumala armu.
Vana Testamendi käsuseadus polnud meie aitamiseks.
Kõik need käsud-keelud stiilis: "Tee seda, teist ja kolmandat,
siis Jumal teeb seda või toda" -
need polnud sinu abistamiseks.
Seadus anti selleks, et sind jalust niita ja silmili lüüa.
Et näidata sulle, kui võimatu see on elada iseenese jõus püha elu
ja panna sind loobuma pääste välja teenimisest,
et võtta alandlikult pääste vastu kui annina.
Jumal otsekui seadis nii kõrged standardid,
et see oli juba ette määratud panna sind loobuma, öeldes:
"Jumal, kui see on see, mida Sa nõuad,
siis ma ei suuda iialgi teenida välja ühtki Su õnnistust.
Oo Jumal, ole mulle patusele armuline!"
See oli see, mis oli Seaduse eesmärk ja toon selle hiljem uuesti välja.
Kuid see siin on hea kirjakoht: "Sest Seadus soetab viha."
Seadus ei too esile mingit armastust ega vastuvõttu.
Kui tunned end hukkamõistetuna ja otsekui Jumala viha all;
kui kardad, et Jumal on sinust tüdinud,
siis võin garanteerida sulle, et sul on käsumeelne mõtteviis.
Paljud televaatajad üle maailma võivad nüüd mõelda:
"See pole üldse nii!
Ma ei too ju mingeid vereohvreid ega käi ka kuskil templis.
Ma ei järgi ka juutide pühasid."
Need on need asjad, millele paljud mõtlevad,
kui kasutada sõna (käsu)seadus.
Nad mõtlevad kohe juutide rituaalidele ja seadusele.
Kuid sa võid olla käsumeelne ka ilma ühtki juudi asja tegemata.
Piisab sellest, kui teed täpipealt kõiki nö kristlikke asju.
A'la: "Sa pead iga päev Piiblit lugema ja palvetama teatud aja;
sa pead maksma kümnist ja käima kirikus.
Sa pead tegema kõiki neid asju, et olla vastuvõetud Jumala poolt."
Kuid see ongi käsumeelne mõtteviis
ja kui seda omad, siis see toobki kaasa viha.
Seetõttu sa ei kogegi rahu, rõõmu ja kindlust oma suhtes Jumalaga.
Need on väga kaalukad lood!
Kui ma vaid suudaks panna inimesi mõistma seda kõike.
Tean, et räägin täna miljonitele inimestele,
kuna see saade on nähtav üle maailma.
Indias, Austraalias, Aafrikas, kogu Euroopas.
Üle kogu maailma.
Nii tean ka, et seda saadet vaatavad praegu inimesed,
kes tunnevad pigem Jumala viha kui heameelt.
Sa tunnet hüljatust Jumala poolt.
Sa kardad Ta karistust
ja sa ei saa aru, miks see kõik nii on?
Kuid seda kõike tänu käsumeelsusele;
tänu tegudele rajatud suhtumisele.
Sa usud, et pead järgima kõiki neid asju
ja kui oled teinud piisavalt,
siis saavutad miinimumstandardi, kus Jumal su vastu võtab.
Sa ei ela usust ega pane oma usku Päästjasse,
vaid sa usud iseendasse.
See on ka põhjus, miks sul pole mingit rõõmu ja rahu.
See on see põhjus, miks koged viha.
Kui ma vaid suudaks panna sind uskuma seda.
Kui suudaksid uskuda seda salmi siin - Roomlastele 4:15
ja kasutada seda kui standardit mõõtmaks, kus sa omadega oled?
Kas sa naudid Jumala õnnistusi?
Kas sa tunned rõõmu Jumala headusest?
Sest sa tead, et Ta armastab sind
oma armastuse ja mitte sinu headuse tõttu.
Või sa elad hukkamõistu- ja süütunde all?
Kui nii, siis seda seetõttu, et elad käsumeelsuses.
Need on tõsised lood.
Pead muutma oma mõtteviisi
ja saama osa armust, mis on Jeesuses Kristuses.
Ro.4:16: "Seepärast siis on pärijaks saamine usust,
et see oleks armust ja tõotus jääks kindlaks kogu soole,
mitte ainult sellele, kes on Seadusest,
vaid ka sellele, kes on Aabrahami usust,
kes on meie kõikide isa."
Rooma kirja 4. ptk.'i lõpus toob Paulus näiteks Aabrahami,
kes uskus Jumalalt imet - lapse saamist,
kui ta ise oli 100aastane ja ta naine Saara 91aastane,
kelle lapse saamise aeg oli juba ammu möödas.
Nad olid liiga vanad, et lapsi saada
ja ometi said nad veel vanas eas lapse.
See oli ime.
Kuidas ta sai selle ime?
Tänu oma pühadusele ja kõige õigesti tegemisele?
Ei.
Teadsid sa, et vaid mõni kuu enne seda,
kui Saara jäi lapseootele ja sai lõpuks Iisaki,
valetas Aabraham taaskord, et Saara pole ta naine.
Aabraham tegi pattu ja pani ikka täiega puusse.
Aabraham polnud täiuslik, kuid ta uskus Jumalasse
ja see on kogu asja tuum,
mida kõik need salmid püüavad esile tuua.
Mulle meeldiks õpetada põhjalikumalt Rooma kirja 4. peatükist,
kuid see võtaks mitu tundi,
et rääkida kasvõi neist paarist salmist ja usus peituvast väest.
Kogu asja tuum on aga selles,
et see oli Aabrahami usk, mis tõi esile selle ime,
et ta veel vanas eas lapse sai.
Piiblis on öeldud, et see ei sündinud mitte tema headuse, aga usu tõttu.
Ro.4:23 on öeldud:
"Aga et see arvestati talle õiguseks, ei ole kirjutatud üksnes tema pärast,
vaid ka meie pärast, kellele see samuti arvestatakse,
sest me usume temasse,
kes äratas surnuist üles meie Issanda Jeesuse,
kes loovutati meie üleastumiste pärast
ja äratati üles meie õigekssaamise pärast."
Ehk teisisõnu - need samad asjad, mis toimisid Aabrahami puhul,
toimivad ka meie puhul.
Meie õigsus Jumala ees on meile juba ära määratud -
mitte seetõttu, et oleksime selle ära teeninud,
vaid seetõttu, et see on Jumala and - igavene elu.
See antakse meile samal moel nagu Jumal mõistis õigeks Aabrahami,
kui me vaid usume nõnda nagu Aabrahamgi uskus.
Ro. 5:1 ütleb: "Et me nüüd oleme saanud õigeks usust,
siis on meil rahu Jumalaga meie Issanda Jeesuse Kristuse läbi."
Rooma kirja neli esimest peatükki püüavad kinnitada meile,
et me oleme õigeksmõistetud selliselt nagu me poleks kunagi pattu teinud.
Me saame õigeks Jumala ees usu kaudu
ja mitte oma pühade tegude kaudu.
Me pole seda väärt ega välja teeninud,
kuid me võtame Jumala headuse vastu
usu kaudu.
Ja tulemuseks on see, mida Ro.5:1 ütleb:
"Et me nüüd oleme saanud õigeks usust,
siis on meil rahu Jumalaga meie Issanda Jeesuse Kristuse läbi."
Siin aga veel üks võimalus näha, kas elad evangeeliumi põhiselt?
Kas elad usus Jumala armu,
või tugined käsumeelsetele tegudele?
Siin on see, kuidas seda teada.
On sul rahu Jumalaga?
Sest siin on öeldud, et olles õigeks saanud usust,
on meil rahu Jumalaga meie Issanda Jeesuse Kristuse läbi.
Teadsid sa, et kui usud,
et pead Jumala meelehea välja teenimiseks
olema piisavalt püha...
Mitte vaid pääste saamiseks,
aga ka näiteks oma palvetele vastuste saamiseks.
Kui usud, et Jumal ei vasta su palvetele,
kuna sa ei palveta piisavalt ega tee kõiki muid asju -
ei uuri Jumala Sõna ega käi kirikus,
siis taolise käsumeelse mõtteviisi korral,
kus usud, et Jumal annab sulle vaid seda, mille oled ära teeninud,
pole sul ka mingit rahu.
Miks?
Sest sa kannad oma õlul' üht koormat.
Tunned, et pead end pidevalt jälgima ja mõõtma,
salgama end ja sundima end, et midagi teha.
Sa muudkui pidevalt teed midagi.
Koguduses, mille keskel üles kasvasin,
loeti üht luuletust:
"Maarjal oli väike tall, kes oleks saanud lambaks,
kuid liitus baptisti kogudusega ja suri vähese une tõttu."
See on üsna tüüpiline paljude religioossete inimeste puhul,
kes peale päästetud saamist arvavad,
et peavad hakkama nüüd Jumala heaks igasugu asju tegema,
et Ta nad omaks võtaks ja nende eludes liiguks.
Ja nii nad hakkavadki palehigis rabama.
Ära minust valesti aru saa -
me peamegi teenima Jumalat ja ma ise teen seda sama.
On aegu, kus utsitan end täiega ja teen erinevaid asju,
kuid ma teen seda motiveerituna armastusest
ja mitte selleks, et Jumal hakkaks mind armastama.
Ma ei tea, kas sa mõistad seda vahet, kuid sel on tohutu vahe!
Sel on tohutu vahe,
kas sa teed õiget asja seetõttu, et oled juba armastatud Jumala poolt
ja sa tegutsed lähtuvalt armastusest Tema vastu,
tehes õigeid asju
ja kogedes veelgi enam Tema armastust.
Kui püüad oma tegudega teenida välja Jumala soosingut,
armastust ja õnnistusi,
siis pole su hinges mingit rahu.
Sa ei leia kunagi asu ega saa end nö lõdvaks lasta.
Pead pidevalt muudkui tegema midagi.
Kuid kui palju sa ka ei teeks - sa ei tee seda kunagi täiuslikult
ja sa püüdled koguaeg paremuse poole.
See on täiuslikkuse mentaliteet,
kus utsitad end pidevalt takka ega puhka kunagi.
Sa ei naudi kunagi oma teekonda.
Oled nii haaratud kõigest,
et selle asemel, et olla lihtsalt inimene,
oled sa lihtsalt tegutseja, kes koguaeg muudkui teeb midagi.
Paljud mu vaatajad on sellised.
Sul pole mingit rahu ega rõõmu.
Kui tegutseksid tõesti selle põhjal, et oled usust õigeksmõistetud -
et su usk oleks selle peal, mida Jeesus su heaks tegi,
siis kogeksid ka rahu.
Üks mees tuli kord mu juurde,
kui olin Texases ühe väikese koguduse pastor.
Olin oma kontoris, kui üks mees tänavalt sisse astus
ja püüdis hakata mulle Jumala asjadest rääkima.
Olin küll selle koguduse pastor, kuid...
See mees oli veendunud, et inimest peab ristima vee alla,
uskudes, et see toob talle pattude andestuse
ja seda peab tegema ainuüksi Jeesuse nimel,
mitte Isa, Poja ja Püha Vaimu nimel.
Ühtlasti ütles ta, et kui sa pole väga range
ega pea kinni kõigist neist asjadest, siis sa pole uuestisündinud.
Nii lajatas see mees mulle täiega Apostlite tegude 2:38 põhjal,
kus on öeldud: Parandage meelt
ja igaüks teist lasku ennast ristida... pattude andekssaamiseks."
Ma ei hakka seda teemat hetkel lahkama,
kuid see mees põrutas mulle, et ma pole mingi uuestisündinu
ja mul pole seda ega toda.
Püüdsin temaga mõnda aega rääkida,
kuid see kasvas üle vaidluseks,
kus me mõlemad kasutasime oma kirjakohti.
Lõpuks avasin Rooma 5:1 ja ütlesin:
"Kui oleksid tõeliselt õigeksmõistetud,
siis sul peaks olema rahu Jumalaga.
Mul on see rahu.
Ja isegi, et ütled mulle, et olen Jumalast valesti aru saanud;
et olen petetud ja polegi õieti uuestisündinud,
siis ometi on mul rahu ja suhe Jumalaga.
Mu südames on üks rahu ja kindlus.
Seetõttu haugud ka vale puu peale.
Sa ei saa mind kuidagi ümber veenda.
Jumala rahu valitseb ja hingab mu üle.
Varem mul polnud seda rahu,
mistõttu tean, et see on Jumala mõju mu elu üle."
Sellest kõigest rääkides jäi see mees vait.
Jah, tal olid argumendid ja õpetused, aga tal polnud rahu.
Ta ise kinnitas seda.
Ta ütles, et tunneb pidevat hirmu selle ees,
et ei tee kõike õigesti.
Kui ka sina oled käsumeelne inimene,
kes ei ela Jumala armu all,
ei saa sul kunagi olema rahumeelset suhet Jumalaga.
Sul pole mingit rõõmu, rahulolu ega kindlust.
Liigud pidevalt ühe eesmärgi suunas lootuses, et oled piisavalt hea.
Inimesed, kes elavad käsumeelse õpetuse all,
usuvad, et nad jõuavad ükskord kõrgemale tasemele.
Nad loodavad, et kui nad seisavad kord Jumala ees,
siis nad kogevad Tema vastuvõttu,
kuid neil pole samas kindlust selle suhtes.
Neil pole rahu.
Sa kannad üht koormat, sest kõik taandub su enda tegudele.
Oled ühtpidi kui iseenda päästja,
kui elad käsumeelsuse ja hukkamõistu all.
Sul pole päästjat
ja sa pead ise end päästma läbi oma heade tegude.
Kuid Ro.5:1 ütleb: "Et me nüüd oleme saanud õigeks usust,
siis on meil rahu Jumalaga meie Issanda Jeesuse Kristuse läbi."
Ainus viis, kuidas omada rahu,
on mõista, et õigeksmõistmine käib usu ja mitte tegude kaudu.
Meie õigsus peitub usus ja mitte me tegudes.
See on nii võimas.
Kui mõistaksid, millest täna räägin ja võtaksid selle omaks,
hakates elama sellest lähtuvalt,
võiks see lahendada paljud su probleemid.
Võiksid loobuda oma ravimitest depressiooni ja ärevuse vastu.
Kui vaid mõistaksid, et Jumal armastab ja aktsepteerib sind
ning laseksid Jumala armastusel hakata voolama läbi enda,
lastes sel tuua rahu su ellu.
See lahendaks su ärevusprobleemid ja palju muudki.
See aitaks sind su suhetes,
sest sa poleks enam nii pinges ja hirmunud,
süttides iga asja peale.
Osa inimesi püüab armastada oma abikaasat,
kuid see on raske,
kuna nad pole ise võtnud kunagi vastu Jumala armastust, rahu ja kindlust.
Nii pole sul ka midagi anda, mida sul endal pole.
Nii et, kõik eelpool mainitu saaks päästa su suhteid ja abielu,
kui sa vaid jätaksid oma käsumeelsuse
ja hakkaksid mõistma tõelist evangeeliumi,
mis taandub vaid Jumala armule.
Jumal armastab sind, sest Ta on armastus
ja mitte seetõttu, et sina oled armastusväärne.
Nii peadki uskuma, et Jumal on hea Jumal
ja Ta pakub sulle õigeksmõistmist läbi Jeesuse vastuvõtmise.
Võttes vastu Jeesuse, saavad kõik su patud andestatud.
Nii mineviku, oleviku kui tuleviku.
Patt ei ole enam teema.
Küsimus aga pole selles, et püüad ise kõike täiuslikult teha,
kuna paned nagunii puusse ja kukud läbi.
Kui aga paned oma usu Päästjasse, saad ka õigeks mõistetud.
Usu ja mitte oma tegude kaudu.
Kui seda mõistaksid, kogeksid ka rahu oma elus,
mille sarnast pole eales kogenud.
On see alles võimas.
Jätkan sama õpetusega järgmine kord,
mistõttu ole ikka meiega
ja kasuta ka võimalust tellida me õppematerjale.
Telli endale Rooma kirjale tuginev raamat,
mis räägib evangeeliumist - Jumala väest.
See saab olema sulle õnnistuseks.
Võta meiega ühendust juba täna.