o
ANDREW WOMMACK EVANKELIUMIN ÄÄRELLÄ
Roomalaiskirje 1/5
Tervetuoloa evankeliumin äärelle Andrew Wommakin kanssa.
Tervetuloa seuraamaan ohjelmaa.
Tänään aloitan uuden ja innostavan aiheen.
Opetan armosta ja evankeliumin voimasta.
Aiheesta on saatavilla myös kirja,
joka käsittelee Roomalaiskirjettä.
Kirja ei sisällä joka jaetta, mutta siinä on voimallista opetusta.
Kirjaan liittyy myös työkirja.
Näistä kirjoista on tulossa mainos myöhemmin tämän ohjelman aikana.
Uskon, että Roomalaiskirjeen opetus on perusta kristityn elämälle.
Jumala puhui minulle n. 30 vuotta sitten, -
että jos ymmärrän Roomalaiskirjeen kahdeksan ensimmäistä jaetta, -
koko elämäni tulisi mullistamaan.
Opiskelin sitä yli 20 -vuotta, ennen kuin ymmärsin kunnolla.
Toki kirjassa on yhä asioita, joita en ymmärrä ja opettelen yhä.
En usko, että voi tajuta kaikkea, mitä Jumala on kätkenyt Raamattuun.
Sain 20 -vuoden jälkeen vähän tuntumaa sanomasta.
Se muutti elämäni kokonaan.
Uskon opetuksen voivan muuttaa myös katsojien elämän.
Luultavasti Roomalaiskirje ei ole monen katsojan suosikkikirja.
Mutta se voi olla.
Roomalaiskirje on Paavalin mestariteos pelastuksesta -
ja kuinka löytää pelastus.
Se on yksi Raamatun merkittävimpiä armosta puhuvia kirjoja.
Roomalais- ja Galatalaiskirjeet puhuvat samasta aiheesta.
Galatalaiskirjeessä Paavali puhuu ihmisille, jotka ovat olleet -
uskossa, mutta palanneet takaisin ja sekoittivat armon lakiin.
He yrittivät pitää kaikki lait ja säännökset.
Galatalaiskirjeessä Paavali hyökkää näitä ihmisiä vastaan.
Hän sanoo: "Oi te älyttömät galatalaiset!
Kuka on lumonnut teidät, että uskotte valheen."
Galatalaiskirje on hyvä kirje, mutta se käy kohti rajusti.
Siinä sanotaan esim: Jos et usko tätä, Kristus ei anna sinulle mitään.
Tai "jos joku julistaa teille evan- keliumia, joka on vastoin sitä, -
minkä te olette saaneet, hän olkoon kirottu." (Gal. 1:8)
Se on voimakas ilmaisu. Moni voi ajatella, ettei hän tarkoita sitä.
Oi te älyttömät galatalaiset! Kuka on lumonnut teidät? (Gal.3:1)
Ja vaikka enkeli julistaisi muuta evankeliumia, hän olkoon kirottu.
Kun Galatalaiskirjeessä Paavali on suorastaan raivokas,
Roomalaiskirjeen tapa ilmaista on tutkiva ja rauhaisa.
Se ei tunteenomaisesti poraudu johonkin ongelmaan,
vaan tavoite on opettaa evankeliumin sanaa ymmärrettävästi.
Mielestäni Kristityn tulee onnistuakseen oppia nämä totuudet.
Siitä huolimatta Roomalaiskirje on vain harvojen suosikkikirja.
Se voi viitata siihen, kuinka vähän ymmärrämme evankeliumia.
Roomalaiskirjeen sisällön ymmärrys -
voi ratkaista nykyajan kirkon ongelmat, -
mikäli sanoma voi vaikuttaa meihin.
Joku saataa nyt ajatella, että taas opiskellaan Raamattua,
mutta haluan parantua masennuksesta.
Uskon, että mikäli ymmärrämme täysin Roomalaiskirjeen sanoman,
on mahdotonta olla masentunut.
Tämä voi parantaa.
Joku voi tarvita ruumiillista parantumista.
... evankeliumia; sillä se on Jumalan voima. (Room. 1:16)
Jumalan voima voi parantaa ruumiisi myös.
Se voi auttaa menestymään, se voi vapauttaa masennuksesta,
lannistuksesta, syyllisyydestä ja tuomioista.
Uskon, että ne voivat olla ratkaisu kaikkiin ongelmiin.
Mikä tahansa aiheuttaakaan kipua, kirjeestä löytyy vastaus.
Jotkut eivät pidä opeista, mutta -
niin kuin Jumala puhui minulle n. 30 vuotta sitten,
jos ymmärtää Roomalaiskirjeen sanoman, se ratkaisee ongelmat.
Herra puhui siitä minulle. Rohkaisen avaamaan sydämen.
Monille on kiireitä ja moni ei ehdi seurata tätä ohjelmaa.
Tämä ohjelma ei ole elämän keskipiste.
Uskon sinun kuitenkin hyötyvän näistä totuuksista,
mikäli muutaman viikon opiskelet tätä aihetta.
Tämä opetus voi muuttaa elämäsi radikaalisti.
Roomalaiskirjeessä Paavali kirjoittaa Roomassa asuville kristityille.
Kirjeen ensimmäiset luvut ovat johdannon omaisia.
Room. 1:8: Ensiksikin minä kiitän Jumalaani -
Jeesuksen Kristuksen kautta teidän kaikkien tähden, -
koska teidän uskoanne mainitaan kaikessa maailmassa.
Ensimmäiset jakeet ovat tervehdyksiä ja toivotuksia -
Paavalilta vastaanottajille.
Room. 1:11: Sillä minä ikävöitsen teitä nähdä, -
voidakseni antaa teille jonkun hengellisen lahjan, -
että te vahvistuisitte.
Room. 1:14: Kreikkalaisille ja barbaareille, -
viisaille ja tyhmille minä olen velassa;
omasta puolestani minä siis olen altis teillekin,
Roomassa asuvaisille, julistamaan evankeliumia. (Room. 1:15)
Joistain Raamatun jakeista on tullut uskonnollisia kliseitä.
Emme ymmärrä enää niiden merkitystä.
Kreikkalaisille ja barbaareille, ... olen velassa; (Room. 1:14)
Emme käytä päivittäin kielessä tällaisia sanoja.
Paavali kirjoitti juutalaisen ajattelutavan omaaville ihmisille.
Juutalaiset uskoivat, että heillä ainoastaan yhteys Jumalaan.
Tämän mukaan, jos joku haluaa olla yhteydessä Jumalaan,
hänen täytyy kääntyä juutalaiseksi.
Raamattu ei opeta näin.
Itse asiassa pakanakuningas Nebukadnesar ylistää Jumalaa -
Danielin kirjan 4. luvussa.
Kuningas Kyyroksesta profetoitiin satoja vuosia aikaisemmin,
ja häntä kutsuttiin nimeltä Jumalan palvelijaksi.
Myös Melkisedek ei ollut juutalainen, mutta hänellä -
ja monilla muilla ei-juutalaisilla oli yhteys Jumalaan.
Mutta moni juutalainen ajatteli, että ainoastaan juutalaiseksi -
kääntyneillä saattoi olla yhteys Jumalaan.
Paavalin sanat: "Olen velassa kreikkalaisille ja barbaareille,
ja aion tulla julistamaan evankeli- umia teille" olivat loukkaavia -
uskonnollisille juutalaisille noihin aikoihin.
Apt. 15 luvussa kerrotaan Paavalista, joka julisti -
ja seurakuntaan liittyneistä ei-juutalaisista,
jotka olivat tulleet uskoon. Mutta seurakuntalaiset olivat pahoillaan,
ei-juutalaiset sanoivat olevansa yhteydessä Jumalaan.
Tästä kertoo Apt. 15. luku.
Paavali ja Barnabas menivät seurakuntaan -
ja kertoivat julistavansa evankeliumia ei-juutalaisille.
He tarjosivat uskoa ei-juutalaisille.
Tämä kaikki sisältyy näihin jaejaksoihin.
Saatamme lukea ne juuri ajattelematta sisältöä.
Se että, Paavali tarjosi uskon lahjaa ei-juutalaisille -
oli juutalaisista suorastaan ennenkuulumatonta.
Se loukkasi heitä.
Paavali sanoo Room. 1:16:ssa:
Sillä minä en häpeä evankeliumia;
Hän puhuu siitä, että vastaanottaakseen evankeliumin, -
ei täydy olla juutalainen eikä se riipu toiminnoista.
Kyse on uskosta ja suhteesta Jumalaan.
Room. 1: 16: Sillä minä en häpeä evankeliumia; -
sillä se on Jumalan voima, itsekullekin uskovalle pelastukseksi, -
juutalaiselle ensin, sitten myös kreikkalaiselle.
Room. 1:17: Sillä siinä Jumalan vanhurskaus ilmestyy uskosta uskoon, -
niinkuin kirjoitettu on: "Vanhurskas on elävä uskosta".
Evankeliumista ja pelastuksesta on tullut uskonnollisia kliseitä.
Moni lukee jakeen paljon sisältöä ajattelematta.
Mutta nuo sanat olivat radikaaleja noina aikoina.
Juutalaiseen ajattelutapaan kuului, -
että suhde Jumalaan oli mahdollista ainoastaan -
kääntymällä juutalaisuuteen ja pitämällä kaikki lait ja säännökset;
pukeutumissäännöt, ympärileikkauksen, tms.
Ja heille Paavali sanoi, ettei tarvinnut kääntyä jutalaiseksi.
Ei tarvinnut ympärileikata tai pitää lakia.
Eikä tarvinnut tehdä kaikkia juutalaisia rituaaleja.
Täytyi ainoastaan vastaanottaa Jeesus vapahtajana ja -
elää Jumalan tahdon mukaisesti.
Vain harva Paavalin aikalainen olisi puhunut näin,
koska ne vihastuttivat uskonnolliset johtajat.
Vuosisatojen ajan he olivat ajatelleet, -
että vain juutalaisilla on suhde Jumalaan.
Mutta Paavali julisti toisin.
Se julistus oli radikaalia.
Evankeliumista on nykyään tullut jonkunlainen klisee.
Joku sanoi, että USA:ssa kenenkään ei pidä kuulla evankeliumia kahdesti, -
ennen kuin muualla maailmassa jokainen on kuullut sen ainakin kerran.
Tällä haluttiin painottaa koko maailman evankeliointia.
USA:ssa ihmiset ovat kuullut evankeliumin jo monta kertaa.
Mutta väitän, että USA:ssa ihmiset eivät ole kuulleet evankeliumia.
He ovat kuulleet uskonnosta, mutta eivät ole kuulleet evankeliumia,
jota apostoli Paavali julisti.
Opetussarjan aikana voi huomata, että Roomalaiskirjeen sanoma -
onkin nykyajan kristillisen sanoman vastakohta, -
USA:ssa, euroopassa, afrikassa, ympäri maailman.
Evankeliumin sanoma ei sisällä, mistä Roomalaiskirjeessä puhutaan.
Moni saattaa loukkaantua tästä radikaalista väittämästä.
Mutta se on totta.
Evankeliumista on tullut kristillinen yleistermi.
Olen kuulut jonkun sanovan saarnaavansa evankeliumia, -
mutta tosiasiassa hän saarnasi vain helvetistä, tulesta ja tuomiosta.
"Menette helvettiin, jos ette kadu"
Tätä julistusta he kutsuvat evankeliumiksi, mutta sitä se ei ole.
Meille evankeliumista on siis tullut uskonnollinen klisee.
Paavalin toiminta aikana asia oli toisin.
Evankeliumi tarkoittaa hyvää uutista.
Tai oikeastaan uutista, joka on melkein liian hyvä ollakseen totta.
Raamatun ulkopuolisessa kreikan- kielisessä kirjallisuudessa,
- luin tästä Raamatun kommentaarista -,
evankeliumia tarkoittavaa sanaa oli käytetty ainoastaan kahdesti.
Se oli harvinainen sana.
Evankeliumi ei tarkoittanut vain hyvää uutista,
tarkaan ottaen se tarkoitti -
'melkein liian hyvää uutista ollakseen totta'.
Se on superlatiivissa.
Jotain niin suurta ja mahtavaa, ettei sitä voi verrata mihinkään.
Sanaa ei käytetty, koska tässä maailmassa ei ollut ollut uutista,
mitä voi kuvata liian hyväksi, jotta se voi olla totta.
Sanaa käytettiin erittäin harvoin, -
koska erittäin harvion oli tarjolla jotain, -
joka olisi melkein liian hyvää ollakseen totta.
Sana evankeliumi lainattiin krei- kasta kuvaamaan Jeesuksen työtä, -
koska se tosiaan kuvasi sitä.
Jeesus saapui ja teki jotain, mikä on melkein liian hyvä uutinen.
Tarkemmin, evankeliumi -sana ei vain tarkoita edellä mainittua, -
mutta se kuvaa myös Jeesuksen Kristuksen armoa.
Voin todistaa tämän monilla Raamatun jakeilla.
Galatalaiskirje on samankaltainen Roomalaiskirjeen kanssa.
Gal. 1:6: Minua kummastuttaa, että te niin äkkiä -
käännytte hänestä, joka on kutsunut teidät -
Kristuksen armossa, pois toisenlaiseen evankeliumiin, -
joka kuitenkaan ei ole mikään toinen; on vain eräitä,
jotka hämmentävät teitä ja tahtovat vääristellä -
Kristuksen evankeliumin. (Gal. 1:7)
Hän käyttää sanoja armo ja evankeliumi muuttumattomasti.
Evankeliumi -sana tarkoittaa siis erittäin hyvää uutista ja
sana tarkoittaa myös tietä, joka vie Jumalan yhteyteen.
Se tarkoittaa tapaa, jolla pelastus voidaan vastaanottaa.
Se kuvaa myös Jumalan armoa. Armo on jotain ansaitsematonta.
Armoa ei voi ansaita.
Evankeliumi tarkoittaa miltei liian hyvää uutista, ollakseen totta.
Sen avulla Jumala antaa synnit anteeksi ilman vaatimuksia, -
vastapalvelusta, lupailuja olla toimimatta koskaan samoin,
tai yrityksiä kompensoida hyvillä teoilla pahat teot.
Moni voi ajatella, että vaakakupin puntarit pitää olla saman tasoisia.
Eli mikäli syntikuppi on painava, pitää pyhyysosastoa täydentää.
Mutta se ei ole hyvä uutinen, vaan se muuttaa pelastuksen kuormaksi.
Se tekee sinusta pelastajan ja laittaa oravanpyörään.
Hyvä uutinen ei ole hyvien ja pahojen tekojen tasapainotila, -
vaan Jeesuksen sovitustyö, joka on sovittanut kaikki menneet ja -
tulevat synnit. Hän on maksanut kaiken ja vapauttanut velasta.
Hän pyytää meitä vain vastaan- ottamaan hänet vapahtajana.
Uskomaan täysin häneen ja olemaan luottamatta omiin tekoihin
Yhteys Jumalaan perustuu Jeesuksen sovitustyöhön.
Se on armoa. Emme saa ansioidemme mukaan.
Minä kutsun monia itseään kristityksi kutsuvaa uskonnollisiksi, -
jotka eivät ole uudestisyntyneitä.
He sanovat olevansa kristityjä, koska uskovat Jumalaan ja -
Jeesukseen Jumalan poikana. He puhuvat myös hänen paluusta.
Mutta miten he voivat tulla Jumalan eteen?
Tulevatko he hyvien tekojensa ja pyhän elämänsä kautta?
Vai koska uskovat Vapahtajaan?
Uskonnolliset kristityt sanovat, että uskon Jeesukseen ja -
omien tekojen kautta tullaan Jumalan eteen. - Ei.
Mikäli lisäämme jotain Jeesukseen, tahraamme hänet.
Kaikki yritykset lisätä jotain Jeesuksen sovitustyöhön,
mitätöi Jeesuksen sovitustyön.
Galatalaiskirjeen viidennessä luvussa puhutaan siitä.
"Te olette joutuneet pois Kristuksesta, te, jotka
tahdotte lain kautta tulla vanhurskaiksi;
te olette langenneet pois armosta." (Gal. 5:4)
Jeesus + mitä tahansa = 0
mutta Jeesus + ei mitään (lukuun- ottamatta uskoa) = Pelastus
Paavali kuvaa tätä tekstissä.
Kun hän sanoo evankeliumin olevan Jumalan voima, -
hän puhuu lähes liian hyvästä uutisesta,
ja voimme tulla Jumalan eteen.
Emme oman hyvyytemme tai töidemme kautta.
Mutta sen kautta, mitä Jeesus teki puolestamme.
Se vaatii paljon selitystä, niin kuin Paavali sanoi,
että jotkut haluavat vääristää evankeliumin sanoman.
Se ei tarkoita evankeliumin muuttamista vaan vääristymää.
Sitä näemme nykyään uskonnollisessa seurakunnassa.
He uskovat Jeesukseen, kutsuvat häntä vapahtajaksi, -
mutta lisäävät Jeesukseen omat hyvät teot, -
vastaanottaakseen Jumalan hyvyyttä elämäänsä.
Se on vääristynyttä evankeliumia. Se ei ole todellinen pelastus.
Minulla on vielä paljon puhuttavaa tästä aiheesta.
Seuraavaksi tietoja saatavilla olevasta kirjasta -
"Grace the Power of the Gospel".
Suomennos: Tanja Koivumäki