USKO RAAMATTUUN JA HERÄTYS
Raamattu Plus - roomalaiskatolinen raamattukäsitys
Tervetuloa takaisin Usko Raamattuun ja herätys -sarjaamme.
Viime kerralla puhuimme aiheesta: Raamattu Miinus ja tällä kertaa -
aiheesta Raamattu Plus.
Mitä sillä tarkoitamme? Raamattu on täydellinen sellaisena, kuin se on.
Raamattu Miinus tarkoittaa, että otamme siitä jotain pois.
Liberaaliteologit ja Raamatun arvostelijat ovat tehneet niin.
Silloin täytyy olla varmoja asiasta ja myös tarjota vaihtoehtoja.
Mitä sitten on Raamattu Plus? Silloin siihen lisätään.
Sellaista tapahtuu kaikissa kristillisissä traditioissa.
Lisäämme ideoita tai ajatusrakennelmia.
Ne ohjaavat, miten luemme Raamattua.
Puhun erityisesti roomalaiskatolisesta kirkosta.
Siellä todellakin uskotaan Raamattu Plus -aatteeseen.
Siellä uskotaan todella Raamatun lisäksi myös perinteisiin.
Yritän selittää asiaa ja osoittaa, etten usko sen olevan -
oikea tie.
Ongelmana on, että -
silloin asetetaan traditiot, inhimillinen tulkinta -
siitä mitä kristinusko on samalle tasolle kuin Jumalan Sana.
Viime luennossa olen puhunut siitä, mitä Jumalan sana on.
Jumalan Sana on yhtä kuin Raamattu. Ne ovat sama asia.
Tässä tulee Raamatun jälkeen syntyneitä ajatuksia, -
joita ei ollut Jeesuksen aikana -
ja sellaisia, joita ei ollut apostolisen uskonopetuksen aikana.
Ne ovat levinneet ja vaikuttavat laajalti.
Jeesus koki aikanaan aivan saman ilmiön.
Katsotaanpa Markuksen evankeliumia.
Voit etsiä sen tai vain kuunnella.
Luen Markus 7:9:n.
Jeesuksella on yhteenotto farise- usten ja kirjanoppineitten kanssa.
Fariseukset uskoivat kirjoitettuun Tooraan -
eli kirjoitettuun Raamattuun sekä myös suulliseen Tooraan.
Oli sekä Kirjoitukset että traditiot.
Perinteet ovat sukupolvelta toiselle siirtyviä asioita.
Juutalaisessa kulttuurissa se oli hyvin tavallista.
Meillä on paljon kirjallista. Kirjoitamme, luemme internetiä -
ja lähetämme viestejä. Kulttuurimme on kirjallinen.
Lähi-idän ja juutalaisten kulttuuri oli erittäin suullinen.
Heillä oli tarkka muisti. He kertoivat muistamansa asiat -
tarkasti seuraavalle sukupolvelle. Siitä oli hyötyä kristinuskolle.
Siten voitiin säilyttää Jeesuksen sanat alusta alkaen.
Siinä on myös haittapuolensa, -
että kirjoitetun sanan ohessa on jotain muuta.
Fariseuksilla oli sekä kirjoitettu että suullinen laki.
Se oli heille tärkeä.
Se loi myös tilaa inhimilliselle tulkinnalle.
Sanaa alettiin käyttämään tavalla, johon se ei ole alkujaan tarkoitettu.
Tämä on taustana Jeesuksen sanoes- sa fariseuksille Markus 7:9:ssä: -
"Ja hän sanoi heille: 'Hyvin te kumoatte Jumalan käskyn -
noudattaaksenne omaa perinnäis- sääntöänne. Sillä Mooses on sanonut: -
Kunnioita isääsi ja äitiäsi, ja joka kiroaa isäänsä tai äitiänsä, -
sen pitää... kuoleman, Mutta te sanotte, että jos ihminen sanoo: -
Se, minkä olisit saava minulta hyväksesi, on korban - uhrilahja."
Jeesus tarkoitti tässä juutalaisten perinnäissääntöä.
Temppeliä varten tarkoitettua lahjaa kutsuttiin korbaniksi.
Monet ottivat vanhemmille tarkoitetun eläkkeen -
ja sanoivat: "Tämä on korban ja annan sen temppelille."
Tämän ihmisten tekemän perinnäis- säännön käyttäminen merkitsi, -
että vanhemmat eivät saaneet sitä, mitä tarvitsivat.
Jeesus kääntyi tätä tapaa vastaan viitaten Kirjoituksiin: -
"Kunnioita isääsi ja äitiäsi." Mutta he kuitenkin -
pitivät kiinni perinteestään.
Kristillisissä perinteissä on sama ilmiö.
Meillä on kirjoitettu Sana mutta sen lisäksi myös muita asioita.
Seuraukset ovat suuret uskolle ja kristilliselle elämälle.
Puhumme sitten Raamattua -
ja sen auktoriteettia koskevista käsityksistä.
Kuka määrittelee roomalaiskatolisen ja evankelisen käsityksen?
Nämä kaksi suurta vaihtoehtoa ovat olleet kristinuskossa -
1500-luvun uskonpuhdistuksesta lähtien, -
jolloin Luther ym. nousivat kapinaan kyseenalaistaen katolisen kirkon opin.
Hän vastusti traditioita ja halusi keskittyä Kirjoituksiin.
"Ainoastaan Kirjoitukset, ainoastaan Raamattu."
Vertaan nyt evankelisen ja roomalaiskatolisen kirkon -
käsitystä Raamatusta ja sen auktoriteetista.
Evankelisen näkemyksen mukaan Raamattu yksin on erehtymätön.
Yksin Raamattu on latinaksi sola scriptura.
Yksin Kirjoitukset ovat erehtymättömät.
Tahtoessani tietää totuuden -
menen Raamattuun ja saan sieltä selvän vastauksen.
Roomalaiskatolisessa teologiassa ei ole käsitettä sola scriptura.
Raamattu on tietysti tärkeä.
Katoliset teologit käyttävät Raamattua argumenteissaan.
Mutta he eivät käytä vain Kirjoituksia vaan myös perinteitä.
Oikeastaan katolisilla on kolme auktoriteettia: -
Kirjoitukset, perinteet ja opetus- toimi: paavi ja kaikki piispat.
Paavilla ja hänen kanssaan olevilla piispoilla -
on valta päättää, mikä on oikea tapa tulkita Raamattua -
katolisen teologian mukaan.
Ero on aika suuri verrattuna -
yksin Kirjoitukset -periaatteeseen.
Evankelisessa ajattelussa on tarkat rajat.
Kirjoitukset alkavat tästä ja lop- puvat tähän. Siitä tulee mittapuu.
Sitä kutsutaan myös kaanoniksi.
Ei voida hyväksyä sitä mikä ei pidä yhtä Raamatun kanssa.
Katolisessa teologiassa on paljon avoimempi ajatustapa.
Heidän mukaansa Kirjoitukset ja perinteet ovat yhtä -
ja ovat yhdessä Jumalan Sana, Jumalalta saatua ilmestystä.
Mitä perinteet sitten ovat?
On vaikeaa selittää mitä ne tarkalleen ovat.
Kyse on kirkkoisistä, kirkolliskokousten päätöksistä, -
hengellisistä opettajista, -
liturgiasta, kuvista jne.
Hieman vaikeaa tarkalleen selittää.
Kuitenkin traditioilla on todella suuri merkitys.
Kirkkoisilläkin voi olla keskenään ristiriitaisia opetuksia.
Kirjoituksia ja perinteitä pidetään yhtenä kokonaisuutena.
Evankelisen ajattelun mukaan Kirjoitukset riittävät.
Kirjoitukset ovat selviä.
Ei ole kysymysmerkkejä. Tietenkin on ymmärrettävä mitä ne sanovat.
Pietarikin sanoi Paavalin kirjeistä, -
että niitä on vaikeaa ymmärtää. Siksi tarvitaan minun kaltaisiani.
Lasken leikkiä, että meillä raama- tuntutkijoilla riittää työtä -
Raamatun selittämisessä.
Kuitenkin Kirjoitukset riittävät -
ja ne ovat selviä kaikissa olennaisissa asioissa.
Kaikki mikä meidän tarvitsee tietää, löytyy Raamatusta.
Hyvistä raamatunopettajista on aina hyötyä -
niin muinaisista kuin nykyisistäkin.
Mutta aina kuitenkin Raamattu on se, joka ratkaisee.
Roomalaiskatolisten mukaan tarvitaan myös -
traditio ja opetustoimi, joista jälkimmäinen on tärkein.
Evankeliset sanovat, -
että Raamatussa on koko totuus.
Siinä on kaikki mitä tarvitsimme.
Sitten Pyhä Henki voi valaista eri asioita Raamatusta.
Raamattu on totuus. Sitten tulee Pyhä Henki ja -
vaikuttaa eri opettajien ja suuntien kautta, mikä on kiehtovaa.
Sitten Henki kirkastaa asioita, joita en ole nähnyt aiemmin.
Olet ehkä lukenut jonkun tekstin 50 kertaa -
mutta yhtäkkiä Raamatun lehdellä joku sana ikään kuin alkaa palaa.
Sitä kutsutaan illuminaatioksi, valaistumiseksi.
Pyhä Henki valaisee jonkin asian.
Mutta Hän ei valaise Sanan ulkopuolelta vaan Sanasta.
Roomalaiskatolisuuden mukaan Pyhä Henki johtaa -
koko totuuteen. Sillä tarkoitetaan, että se tapahtuu kirkon kautta.
Asioita voi kehittyä myös matkan varrella.
Minulla on kuva, joka tiivistää asian.
Siitä näkyy sekä evankelinen että roomalaiskatolinen näkökulma.
Tässä on kaksi ympyrää. Toisen keskellä on Raamattu.
Muut asiat on järjestetty Raamatun ympärille.
Katolisilla kirkko on keskipisteenä ja muut asiat ovat sen ympärillä.
Katolisten vahvuus onkin siinä, -
että Kristuksen ruumiin uskotaan olevan jotain suurta.
Mutta Kristuksen ruumis on heille yhtä kuin katolinen kirkko.
Siihen näkemykseen en voi yhtyä.
Evankelisen näkemyksen mukaan keskipiste on Raamattu -
ja roomalaiskatolisten mukaan kirkko.
Käsittelemme hieman Raamattua ja traditiota.
On tärkeää, miten nämä asiat ymmärrämme, -
sillä niistä tulee ongelmia.
Roomalaiskatolisen kirkon kanssa -
olemme samaa mieltä kaikkein tärkeimmistä kysymyksistä.
Jumala on kolminaisuus: Isä, Poika ja Pyhä Henki.
Jeesus on Herra. Hän on Pelastaja.
Saamme pelastuksen, koska Jeesus kuoli puolestamme ristillä.
Olemme samaa mieltä myös Pyhästä Hengestä ja hänen työstään.
Mutta emme ole samaa mieltä asioista, -
jotka ovat Raamatun ulkopuolella.
Otetaan esimerkiksi Maria.
Uudessa Testamentissa Maria on tär- keä, sillä hän synnytti Jeesuksen.
Hän otti uskonaskeleen ja oli valmis kärsimään synnyttääkseen hänet.
Inkarnaatiossa Maria auttoi Vapahtajan tuloa maailmaan.
Uutta Testamenttia tarkastellessam- me Marialla ei ole muuta tehtävää.
Hänet julistettiin autuaaksi.
Marialla oli tärkeä tehtävä synnyttää Jeesus ja hän teki sen.
Mutta muuten Jeesus suhtautui häneen vain äitinä.
Joskus Jeesus asetti rajat sanoessaan: "Äiti, hoidan asian.
Älä sekaannu tähän."
Mutta Raamatun jälkeen tulleesta traditiosta on kasvanut -
valtavan suuri oppirakennelma.
Siinä sanotaan Mariasta paljon sellaista, -
jota Uudesta testamentista ei löydy.
Aletaan pitämään tärkeinä asioita, -
jotka eivät ole tärkeitä Jumalan Sanassa.
Ne ovat Jumalan Sanan ulkopuolella.
Tätä kuvatakseni käytän vertausta Kirjoitusten katosta.
Kirjoitusten katon alla on paljon eri asioita.
Puhumme traditiosta pienellä t:llä ja Traditiosta isolla T:llä.
Traditio isolla T:llä on katolisen kirkon mukaan osa Jumalan Sanaa.
Se on tärkeä, siihen täytyy uskoa ja siitä on pidettävä kiinni.
Esimerkkinä on usko Mariaan.
Hänen kanssaan voi puhua. Häneltä voi pyytää esirukousta jne.
Toinen esimerkki on kiirastuli, johon katoliset uskovat.
Niitä kutsutaan Traditioiksi isolla T:llä.
Ne eivät kuitenkaan ole Kirjoitusten katon alla.
Ne ovat sen ulkopuolella.
Kirjoitusten katon alla on joukoittain traditioita, -
asioita, joita teemme ja viemme sukupolvelta toiselle -
ja joiden pitää olla Kristuksen kirkossa.
Hyvä perinne on "neljä hengellisen elämän tosiasiaa, -
joita voi käyttää todistaessa.
On eri tapoja laulaa ja erilaisia tapoja pitää jumalanpalvelus.
Seurakuntasi jumalanpalvelus ei ehkä ole lainkaan sellainen kuin -
jossain muussa maassa tai aposto- lisena aikana. Jumalanpalveluksia -
voi pitää monella eri tavalla, jos ne ovat Kirjoitusten katon alla.
On tilaa alkaen satoja vuosia vanhoista hymneistä -
Hillsongin tapaisiin uusiin lauluihin asti, -
kunhan ne vain ovat raamatullisia.
Jumalan Sanan, Kirjoitusten katon alla on paljon tilaa.
Kirjoitusten katon ulkopuolella -
ei evankelisen näkemyksen mukaan voi tehdä yhtään mitään.
Otetaan toiseksi kuvaksi laatikko, -
jossa on yhteenkuuluvia, toisiinsa kietoutuneita asioita: -
Kirjoitukset, Traditiot ja opetustoimi.
Se määrää käytännössä, mihin uskotaan ja mikä tulkinta on oikea.
Opetustoimella tarkoitetaan, että paavilla on viimeisin sana.
Sen lisäksi koko suuri kirkollinen koneisto kaikkine piispoineen ym. -
on mukana suurissa tärkeissä päätöksissä.
Evankelisessa näkemyksessä pannaan jyrkkä raja sen välille, -
mikä on raamatullista ja mikä taas on tullut vasta Raamatun jälkeen.
Roomalaiskatolisessa näkemyksessä taas nähdään -
ykseys Kirjoitusten, Tradition ja opetustoimen välillä.
Evankelisessa näkemyksessä on tarkat ja selvät rajat.
Meidän täytyy palata Kirjoituksiin -
voidaksemme sanoa, mikä on totuus.
Roomalaiskatolisessa teologiassa taas on laaja harmaa alue, -
jossa on erittäin paljon tilaa eri asioille.
Roomalaiskatolisessa teologiassa ajatellaan, -
että oppi on sinapin- siemenen kaltainen.
Sinapinsiemen on todella pieni siemen, mutta siitä -
voi kasvaa suuri puu. Se on totta, kun opetusta sovelletaan oikein.
Mutta vertausta ei voi soveltaa kristilliseen oppiin.
Viimeisen 200 vuoden aikana, -
on ollut tärkeitä katolisia teologeja, jotka ovat korostaneet -
että pienen pienestä Raamatun ajatuksesta -
voi kasvaa suuri oppi.
Esimerkkinä tästä on kiirastuli.
Kiirastulta on aika vaikeaa todistaa Raamatun pohjalta.
Sieltä on vaikea nähdä, -
että voisi rukoilla kuolleitten puolesta -
ja muuttaa heidän tilannettaan.
En näe sitä Vanhassa enkä Uudessa testamentissa.
Mutta Sanassa on pieniä kohtia, joista on kehitelty näitä oppeja.
Niitä kutsutaan sinapinsiemeniksi, joista on kasvanut suuri oppi.
Mikä tässä ajattelutavassa on vikana?
Se, mikä kasvaa Kirjoitusten katon ulkopuolelle ei ole okei.
Se ei ole apostolisen uskon mukaista.
Mitä se merkitsee?
Jeesuksen valitsemat 12 apostolia asetettiin jopa kulmakiviksi -
taivaalliseen kaupunkiin, ja heidän nimensä ovat sen kivissä.
He ovat myös kristillisen kirkon ja Jumalan Sanan perustus.
Siksi alkuseurakunta pohtiessaan Kirjoituksiin kuuluvia asioita -
kysyi aivan ensimmäiseksi: "Onko tämä apostolista?"
Onko se apostolien kirjoittama tai voidaanko se yhdistää heihin?
Jos voitiin, siinä tapauksessa Kirjoitus hyväksyttiin, muutoin ei.
Apostolisuus on valtavan tärkeää kristilliselle kirkolle.
Siksi Kirjoitukset kuuluvat apostolien kanssa yhteen -
ja myös loppuvat apostoleihin.
Viimeinen apostoli, Johannes, kuoli joskus 90-luvulla.
Hän oli ainut apostoli, joka kuoli luonnollisella tavalla.
Muut kuolivat marttyyreina.
Silloin loppuu Jumalan ilmoitus.
Mikään ei enää voi nousta samalle tasolle kuin apostolit.
Miksi on näin?
He olivat silminnäkijöitä. He olivat olleet Jeesuksen kanssa.
He tiesivät, mitä oli tapahtunut ja mitä oli sanottu.
Heillä oli verkosto, he olivat osa Kristuksen ruumista, joka tiesi -
mitä Jeesus oli sanonut ja mitä hän ei ollut sanonut.
He tiesivät, mitkä kirjeet olivat aitoja ja mitkä eivät.
Siksi apostolisuus on valtavan tärkeää.
Se on takeena kristinuskosta ja sen linjasta.
Tästä asiasta evankeliset -
ja katoliset ajattelevat eri tavoin.
On joko Raamattu sellaisenaan tai Raamattu Plus.
Roomalaiskatoliset uskovat, että apostolinen aika jatkuu.
Se ei loppunut 12 apostoliin, -
heidän aikaansa tai Kirjoituksiinsa vaan se jatkuu.
Apostolit asettivat seuraajikseen piispoja -
ja he asettivat omat seuraajansa.
Jeesus antoi Pietarille taivaan valtakunnan avaimet.
Katolisten mukaan Pietarin virka jatkuu.
Mutta Jeesus ei sanonut, että se jatkuisi -
tai että Pietari antaisi sen jälkeensä Rooman piispoille.
Katolisten mukaan siitä lähtien Rooman piispalla on ollut -
sama tärkeä rooli kuin Pietarilla muiden apostolien parissa.
Sillä tarkoitetaan, että oppi jatkuu.
Opetustoimi jatkuu. Pietarin seuraajilla on auktoriteetti, -
mandaatti ja velvollisuus valvoa kristillistä oppia.
Uskon, että nämä kaksi luentoa ovat olleet tärkeitä, -
jotta ymmärtäisimme mitä on Raamattu Plus ja Raamattu Miinus -
ja että on erilaisia hyökkäyksiä Kirjoitusten yhtenäisyyttä vastaan.
On tärkeää puolustaa Raamattua ja pitää siitä kiinni.
Se on edellytyksenä sille, että Jumalan Sanaa voidaan saarnata.
Ensi kerralla otan esille kysymyksen apokryfikirjoista.
Miltä Raamattu oikein näytti Jeesuksen aikana?
Uskon todellakin, että Jumalan Sana voi muuttaa maan.
Siksi olen kiitollinen, että meillä on TV7.
Se on valtava väline Jumalan Sanan julistamisessa.
Se vie saarnastuolin sinne, missä juuri nyt olet.
Rohkaisen sinua olemaan mukana kannattamassa TV7:ää, -
jolla on niin suuri ja tärkeä näky levittää Jumalan Sanaa.
Suomennos: Kirsti Eastwood