USKO RAAMATTUUN JA HERÄTYS Raamattuun voi luottaa
Tervetuloa ohjelmaamme.
Tämänkertainen aiheemme on Raamattuun voi luottaa.
Se on erittäin tärkeää, jotta Jumalan valtakunta kasvaisi, -
mutta myös koska Jumalan sanaa vastaan hyökätään.
Tahdomme laskea perustuksen Raamattuun luottamiselle.
Ohjelmaa valmistaessani ajatukseni kulkivat lapsuuteeni, -
Smålandissa olevaan Vetlanta-nimiseen kaupunkiin.
Teimme jotain, mistä äiti ei lainkaan pitänyt.
Kotimme lähellä oli puro.
Menimme sinne, vaikka äiti kielsi.
Menimme sinne talvisin. Jää purossa murtui.
Ja voimme hypellä jäälautalta toiselle. Se oli tosi hauskaa.
Hypimme jäälautalta toiselle. Toiselle rannalle ei ollut montaa metriä ja -
hypimme jäälautoilla rannalta toiselle.
Se oli vaarallista, mutta teimme niin kuitenkin.
Tämä tuli tänään mieleeni ottaessamme esiin kysymyksen: -
"Onko Raamattu hetteikköä vai onko se kallio?"
Vastaukseni on: "Raamattu on kallio."
Mutta on ihmisiä, jotka asettavat tämän kyseenalaiseksi.
Hypimmekö jäälautoilla vai seisommeko kalliolla?
Kristityn elämässä on ratkaisevaa se, -
että tietää seisovansa kalliolla.
Tietää, että elämäni ja omien tunteitteni ulkopuolella -
ja kehoni, ympäristöni ja kaikkien haasteitten ulkopuolella -
on kallio, on perustus.
Jumalan sanassa on perustus ja voimme luottaa Raamattuun.
Katsotaanpa, mitä Raamattu sanoo.
Katsotaan Jeesuksen ja apostolien uskoa Raamattuun -
sekä Raamatun syntyä. Ensimmäinen kohta on: -
"Raamattu on Jumalan sanaa."
Se on tärkeää tietää, sillä asiasta ollaan eri mieltä.
Ihmisillä on monia eri näkemyksiä Raamatusta.
Uskallan sanoa, -
että näkemyksemme Raamatusta on tärkein teologinen kysymys.
Jos se on väärä, niin teologiassa mennään harhaan.
Teologia ehkä vaikuttaa vieraalta ja akateemikoille tarkoitettua.
Asia ei ole niin. Teologia tarkoittaa oppia Jumalasta.
On tärkeää, mikä oppi meillä on Jumalasta.
Kaikilla on teologiansa.
Kadunmiehelläkin on tietty käsitys Jumalasta.
Miten saamme tietää Jumalasta? Mikä on teologiamme perustus?
Se on tietysti Jumalan sana.
Toisilla kirkoilla on liberaalimpi teologia, -
toisilla konservatiivisempi. Konservatiivinen teologia -
tarkoittaa sitä, että uskotaan Raamatun totuuteen.
Konservatiivinen teologia uskoo, että Raamattu on Jumalan sanaa.
Se on hyvin tärkeää kristinuskon ymmärtämisen kannalta.
Eri kirkot ja teologit ajattelevat asiasta eri tavoin.
Minä ajattelen niin, että Raamattu ja Jumalan sana ovat sama asia.
Jokainen sana ja lause, jonka Raamatusta luen -
on Jumalan sanaa.
Jokainen lause on Jumalan Hengestä syntynyt. Mutta on eri käsityksiä.
Joku sanoo: "Kuulostaa hyvältä, että Raamatussa on Jumalan sanaa."
Mitä se tarkoittaa?
Siinä kysellään, mitkä kohdat Raamatussa ovat Jumalan sanaa.
Mietin Raamattua katsoessani, mitkä jakeet ovat Jumalan sanaa.
Kuka siinä tapauksessa ratkaisee, mikä on Jumalan sanaa?
Ratkaistaanko asia mielivaltaisesti vai oman tuntemuksen pohjalta?
"Tuollaista jaetta en halua hyväksyä."
Silloin ihminen itse päättää, mikä on Jumalan sanaa.
Tarkastellessamme asiaa teologisesti -
on teologeja, jotka sanovat, -
ettei se ja se Raamatun osa ole Jumalan sanaa.
Se ei ollut siinä alusta asti jne.
Kokonaisuus asetetaan kyseenalaiseksi.
Sitten sanotaan: "Tämä Raamatun osa on Jumalan sanaa."
Jotkut teologeista uskovat hyvin vähän ja toiset taas enemmän.
Se vaihtelee suuresti.
Joku ehkä sanoo, että Jeesus on Jumalan sana.
Poistetaan ajatus, että Raamatun sivut ovat Jumalan sanaa.
Totta kai Jeesus on Jumalan Sana, ja se kuulostaa hyvältä.
Mutta jos ei tahdota tunnustaa, -
että Jumalan Sana on myös tässä kirjan sivuilla, -
silloin himmennetään sen voimaa.
Siksi lausun: Raamattu on yhtä kuin Jumalan sana.
Joskus voidaan myös sanoa: "Raamatussa on Jumalan ajatuksia."
Mutta mitkä nuo ajatukset ovat?
Seurauksena on hetteikkö, jos kyseenalaistamme sen, -
ettei Raamattu ole yhtä kuin Jumalan sana.
Menemme 2. Tim. 3:16:een.
Oletko ajatellut numeroita 3 ja 16?
Monen kolmannen luvun kuudestoista jae sisältää valtavia asioita.
Luvut ja jakeet numeroitiin kirkko- historiassa melko myöhään.
2. Tim. 3:16: -
"Jokainen kirjoitus on syntynyt Jumalan Hengen vaikutuksesta."
Siis jokainen kirjoitus. Paavali tarkoittaa sillä -
ennen kaikkea koko Vanhaa testamenttia.
Ajattele, koko Vanhaa testamenttia -
1. Mooseksen kirjan ensimmäisestä luvusta Malakian viimeiseen asti -
on syntynyt Jumalan Hengen vaikutuksesta.
Pyhä Henki, Jumalan Henki on synnyttänyt tämän tekstin.
Hän on henkäissyt tämän tekstin.
Jok'ikinen osa kirjoituksissa on Jumalan sanaa -
ja Jumalasta syntynyt.
"Se on hyödyllinen opetukseksi, nuhteeksi, ojennukseksi -
kasvatukseksi vanhurskaudessa, että Jumalan ihminen -
olisi täydellinen, kaikkiin hyviin tekoihin valmistunut."
Miten voimme valmistautua hyviin tekoihin?
Vastaanottamalla Jumalan sanan kokonaisuudessaan.
Se on hyvin tärkeää.
Siis kaikki Jumalan sana on syntynyt Hengen vaikutuksesta.
Joskus kysymme, missä on Pyhä Henki? Missä hän oikein on?
Sanassa. Luetaan Johannes 6:63.
Minusta on niin ihanaa ottaa Raamattu, avata se -
ja lukea näitä tekstejä, sillä ne antavat elämän.
Joh. 6:63: "Henki on se, joka eläväksi tekee; -
ei liha mitään hyödytä. Ne sanat, -
jotka minä olen teille puhunut, ovat henki ja elämä."
Ne sanat, jotka olen teille puhunut ovat henki ja elämä.
Tämä on koko raamatullisen kristillisyyden perusajatus.
Nämä sanat ovat Hengen innoittamia.
Se tarkoittaa, että Henki on synnyttänyt nämä sanat.
Näissä sanoissa on elämä. Palaan tähän sarjan lopussa.
Sanon vain, että sanan vastaan- ottaminen sellaisena, kuin se on, -
merkitsee valtavan paljon.
Minun on mentävä sanan perustaan asti ja vähän raaputtaa sitä.
Olen Raamatun tutkija ja teen työtä alkutekstin parissa.
Käytän sekä kreikkaa että hepreaa ja menen alkutekstiin.
Se on etuoikeus. Tahdon tietää, mitä tässä lukee.
Mitä Jumala tässä sanassa sanoo?
Ensimmäinen kohtani oli: Raamattu on Jumalan sanaa.
Toinen kohta: Jeesus uskoo Raamattuun.
Jos Jeesus uskoo Raamattuun, eikö meidänkin tulisi uskoa?
Katsotaan historian pohjalta, kuinka Jeesus uskoi Raamattuun.
Hän piti Vanhan testamentin kerto- muksia historiallisina tapahtumina.
Hän sanoo esimerkiksi Mt. 12:3:ssa seuraavasti: -
"Ettekö ole lukeneet, mitä Daavid teki, -
kun hänen ja hänen seuralaisensa oli nälkä, kuinka hän meni -
Jumalan huoneeseen ja kuinka he söivät näkyleivät."
Jeesus lainaa tätä historiallisena tositapahtumana.
Se ei ole satu eikä myytti, kuten monet tahtovat sanoa.
On niitäkin, jotka tahtovat ottaa pois koko Vanhan testamentin.
Mutta Jeesukselle se on historiallinen totuus.
Katsotaanpa Lk. 20:37:ää. Siinä Jeesus puhuu Mooseksesta.
"Mutta että kuolleet nousevat ylös, sen Mooseskin on osoittanut -
...kun hän sanoo Herraa -
Aabrahamin Jumalaksi ja lisakin Jumalaksi ja Jaakobin Jumalaksi."
Siinä Jeesus viittaa erääseen kertomukseen Mooseksesta.
Hän puhui myös Joonasta todellisena henkilönä.
Kirjoitusten todenmukaisuus asetetaankin usein kyseenalaiseksi.
Jeesus perusti kaiken Raamatun pohjalle. Samoin apostolien -
koko maailmankuva kuvataan Raamatussa.
Sen kautta he ymmärsivät elämän, ja heidät oli kasvatettu synagogassa.
Jumalan sanassa meillä on totuus.
Jumalan sana kuvailee historian ja tulevaisuuden. Se kertoo, -
että Jumala, enkeli, ihmiset ja pahat henget ovat olemassa.
Näen kaikki nämä kirjoituksissa, ja se on todellisuus.
Näemme myös, kuinka radikaali Jeesus on uskossaan Raamattuun.
Ei sinun tarvitse etsiä näitä kohtia, koska luen ne.
Mutta Raamattua on aina hyvä lukea itse ja alleviivata.
Matteus 5:18:ssa Jeesus pitää vuorisaarnaansa: -
"Sillä totisesti minä sanon teille: -
kunnes taivas ja maa katoavat, ei laista katoa pieninkään kirjain, -
ei ainoakaan piirto, ennenkuin kaikki on tapahtunut."
Eli Jumalan sana on varmaa.
Mistä Raamatun osista Jeesus puhui?
Vai tarkoittiko hän jotain Raamatun ajatuksia?
Vai korostiko hän tiettyjen Raamatun kohtien merkitystä?
Ei, vaan Jeesus on uskomattoman radikaali.
Alkutekstissä sanotaan:
"Sanastani ei katoa yksikään sarvi."
Tässä on ymmärrettävä hepreaa.
Jeesus osasi hepreaa ja hän puhui arameaa, joka oli kansan kieli.
Tarkastellessamme hepreankielisiä kirjaimia -
näemme, että kahden eri kirjaimen välillä on vain pienenpieni ero.
Esimerkiksi aakkoset "he" ja "chet" -
näyttävät melkein samanlaisilta.
He -kirjaimessa on pieni rako -
yläkoukun ja pystysuoran viivan välissä.
Chet-kirjaimessa rakoa ei ole.
He ja chet ovat kaksi eri kirjainta.
Sanan merkitys muuttuu täysin riippuen siitä, onko siinä he vai chet.
Mitä Jeesus tarkoittaa puhuessaan ettei sarvikaan tule katoamaan?
Sekä he-että chet -kirjaimessa -
on tämä pieni koukku.
Se näyttää sarvelta, ja sitä kutsutaan sarveksi.
Ei sarvikaan katoa.
Hän ei puhu kirjaimesta, yhdestä sanasta, -
lauseesta, luvusta tai kirjasta vaan pienestä kirjaimen koukusta.
Sarvikaan ei katoa.
Tällainen usko Raamattuun Jeesuksella itsellään on.
Se on samanlainen juutalainen raa- matuntulkinta kuin rabbeillakin.
Juutalaisessa raamatuntulkinnassa jokainen pistekin on tärkeä.
"Ainoakaan piirto" tai piste (engl. ja ruots. käännös) ei katoa.
Kyse on juuri heprean kirjainten pisteistä ja sarvista.
Se osoittaa, kuinka radikaali Jeesus oli uskossaan Raamattuun.
Hän panee sen myös käytäntöön.
Jeesuksen kulkiessa opetuslasten kanssa Emmaukseen -
nämä olivat murheissaan ylösnousemuspäivänä.
Hän alkaa avaamaan kirjoituksia. Hän alkaa Mooseksesta.
Hän käy läpi kirjoituksia, osoittaa olevansa Kristus.
Hän selittää koko Vanhan testamen- tin ja näkee kaikkialla Jeesuksen.
Hän näkee Kristuksen ja lupaukset Messiaasta.
Kristus on sama kuin Messias. Kristus on kreikkaa ja Messias hepreaa.
Tällainen usko Jeesuksella oli Raamattuun.
Jos Jeesuksella oli tällainen usko, niin on tärkeää että meilläkin on.
Muutoin menetämme kipinän, menetämme jotain.
Jeesus uskoi kaiken, mitä oli kirjoituksissa.
Seuraava kohta: Apostolit uskovat Raamattuun.
Paavali puhuu 2. Tim. 3:16:ssa.
Siinä on jälleen yksi 3:16.
Olen joskus sanonut, että ennen kuin menen taivaaseen, -
tahtoisin saarnata aiheesta 3:16 eli käydä ne kohdat kaikki läpi.
Mitä 2. Pt. 3:16:ssa sanotaan?
Pietari kirjoittaa Paavalin kirjeistä: -
"...josta meidän rakas veljemme Paavali -
hänelle annetun viisauden mukaan on kirjoittanut; -
niinkuin hän tekee kaikissa kirjeissään, kun hän niissä puhuu -
näistä asioista vaikka niissä tosin on yhtä ja toista vaikeatajuista, -
jota tietämättömät ja vakaan- tumattomat vääntävät kieroon -
niinkuin muitakin kirjoituksia."
Kun Pietari puhuu Paavalista ja hänen kirjeistään, hän käyttää -
samoja sanoja kuin puhuttaessa Vanhan testamentin kirjoituksista.
Jeesus uskoi Vanhaan testamenttiin, -
niin kuin juutalaiset ja kaikki apostolit uskoivat.
Nyt Paavalin kirjeistä puhutaan samalla tavoin kuin Vanhasta testamentista.
Sama usko, joka heillä oli Vanhaan testamenttiin, siirretään nyt -
Uuden Testamentin kirjoituksiin.
Näemme myös, kuinka Paavali siteeraa evankeliumeja -
siteeratessaan Vanhaa testamenttia.
Kristillinen kirkko alkoi varhain pitää -
Uutta testamenttia Jumalan sanana, -
tasavertaisena Vanhan testamentin rinnalla.
Otetaanpa toinen esimerkki Ilmestyskirjasta.
Johannes sanoo siellä useaan otteeseen, -
että kirottu on se, joka ottaa kirjoituksista jotain pois -
tai lisää sinne jotain.
Se on hengenvaarallista, ja hän on saanut tämän sanan Herralta.
Kukaan ei saa lisätä tai ottaa pois mitään.
Tässä näemme millainen raamattunäkemys heillä on.
Entä miten Raamattu on syntynyt?
On eri käsityksiä siitä, miten innoitus tapahtui.
Yhden näkemyksen mukaan inspiraatio oli mekaaninen.
Kirjailija istuu transsissa, ja käsi liikkuu automaattisesti.
Tämä näkemys Raamatun synnystä ei ole kristillinen.
Pikemminkin se löytyy islamin uskosta.
Muhammed sai sillä tavoin Koraanin -
ja Joseph Smith Mormonin kirjan enkeli Gabrielin sanelemana -
mekaanisena innoituksena.
Mutta kristinuskossa ei ole näin, vaan päinvastoin.
Kyseessä on Jumalan ja ihmisen välinen yhteistyö.
Paavali ottaa apostolisen vastuun ja kirjoittaa galatalaisille.
Galatalaiset riitelevät keskenään.
He ovat siirtämässä lain evankeliumin edelle.
Hänen on tehtävä jotakin.
Hän tarttuu työtovereineen asiaan ja kirjoittaa galatalaisille.
Kirje on voimallinen ja sanoma on elävä.
Elävä apostoli kirjoittaa elävälle seurakunnalle elävän kirjeen.
Kun luet tuon lyhyen kirjeen, tunnet sen elävyyden.
Hän sekä varoittaa -
että sanoo olevansa ristiinnaulittu Kristuksen kanssa.
Uskon, että Paavali tiesi -
tulevienkin sukupolvien lukevan kirjettään.
Jumala oli voidellut hänet, ja hän oli Jumalan johdossa.
Pyhä Henki vaikutti ja innoitti hänen kirjoittaessaan kirjettä.
Kirjeen saajat tunsivat sen poikkeavan muista kirjoituksista.
Se on jumalallista, sillä Jumala oli puhunut voimakkaasti.
Ajattele Psalmien valtavuutta.
Yksikin jae sieltä voi koskettaa syvästi.
"Sinua minä etsin varhain. Jumala, sinä olet minun Jumalani."
Mitä sinussa tätä lukiessasi tapahtuu?
Tulen pyhään paikkaan, Jumalan läsnäoloon. Alan etsiä Jumalaa.
Nämä 900 vuotta ennen Kristusta kirjoitetut sanat -
ovat edelleen eläviä. Jumala on puhaltanut niihin Henkensä.
Samanaikaisesti ne ovat inhimillisiä. Daavid oli inhimillinen.
Hän sanoi: "Syvyydestä minä huudan sinua."
Jeesus oli ihminen ja apostolit inhimillisiä kirjoituksissaan.
Sana on sekä kokonaan jumalallista että kokonaan inhimillistä.
Siksi tunnistamme itsemme sanasta.
Lukiessamme tiedämme Jumalan puhuvan meille.
Voin tuntea sanan muuttavan minua tutkiessani sitä.
On niin tärkeää tietää, että sana on kallio, -
että Jeesus uskoi Raamattuun, että apostolit uskoivat Raamattuun -
ja että Raamattu todellakin on Jumalan elävää sanaa.
Juuri tämän meidän tulee omaksua itsellemme.
Ensi kerralla puhun taas Jumalan sanasta, sen voimasta -
ja sitä vastaan kohdistetuista hyökkäyksistä. Nähdään!
Uskon, että tämä Raamattua ja herätystä koskeva ohjelma on tärkeä.
Vakiinnutamme Jumalan sanaa, levitämme ja puolustamme sitä.
Olen kiitollinen siitä, että TV7 lähettää tämän opetuksen.
Heidän olisi tärkeää saada laskunsa maksetuksi.
Anna tukesi tälle ohjelmalle.
Suomennos: Kirsti Eastwood