RAKASTETTU KAIKESTA HUOLIMATTA
PÄÄSTÄ VANGITUT VAPAUTEEN
Tervetuloa "Rakastettu kaikesta huolimatta" -ohjelman pariin.
Tänään haluan puhua siitä, kuinka Herra tahtoo vapauttaa vangitut.
Päivän opetuksen aiheena on "päästäkää vangitut vapauteen".
Tahdon antaa sinulle valtavan raamatunkohdan -
eräästä Vanhan testamentin profeettakirjasta.
Kyseessä on Sakarjan kirjan yhdeksäs luku.
Luen vain jakeet 11-12.
"Ja myös sinun vankisi minä sinun liittosi veren tähden -
päästän pois vedettömästä kuopasta.
Tulkaa takaisin varustukseen, -
te vangit, joilla on toivo; -
myös tänä päivänä minä julistan: -
kaksin verroin minä sinulle korvaan."
Pyydän sinua, Isä, siunaamaan tämän sanan, -
että Pyhä Henki lepäisi ylläni puhuessani tätä sanaa.
Rukoilen myös, että Pyhä Henki vaikuttaisi ihmisten yllä, -
jotka tällä hetkellä istuvat televisioidensa ääressä.
Kiitos, että voimme luottaa sinuun.
Vankeus ja vapaus ovat vastakohtia keskenään.
Vankeus on hyvin negatiivista.
Vapaus taas voi olla hyvin positiivista.
Monet aikamme ihmiset elävät vankeudessa, -
ilman että oikeastaan reagoivat siihen.
He ovat hyväksyneet vankeudessa olemisen luonnollisena asiana.
Päivän opetuksen otsikko on siis: "päästäkää vangitut vapauteen."
On hyvin paljon vankeutta, -
josta meidän pitäisi vapautua.
Haluan nyt nostaa esiin muutamia tällaisia alueita.
Ne ovat: pelko, epäusko, epäily ja katkeruus.
Puhumme ensin pelon vankilasta vapautumisesta.
Daavidilla, Israelin kuninkaalla ja ihanalla laulajalla, -
oli syytä tuntea syvää pelkoa.
Häntä ahdistivat pahantahtoiset viholliset.
Joskus meidät valtaa samantyyppinen ihmispelko.
Silloin on hyvä nostaa katseensa ylöspäin.
Kun Daavid koki suuria taistelu- jaksojaan, hän sanoi näin: -
"Sinä päivänä, jona pelkään, minä turvaudun sinuun, -
Jumalaan, jonka sanaa minä ylistän, -
Jumalaan minä luotan enkä pelkää.
Mitä ihminen voisi minulle tehdä?" (Ps. 56:4-5, RK -12)
Olen vakuuttunut siitä, että puhun nyt ihmisille, -
jotka pelkäävät joskus syvästi.
Pelolla on kyky lamaannuttaa meidät.
Se haluaa lamauttaa arkipäiväni ja valloittaa tulevaisuuteni.
Siksi Sananlaskujen kirjassa luvussa 24 sanotaan: -
"Annatko periksi ahdingon tullen?
Vähätpä ovat voimasi." (Snl. 24:10, KR -92)
Siksi Jumala tahtoo tällä hetkellä Pyhän Henkensä -
ja Jeesuksen lupausten kautta rohkaista sinua.
Pelko sanoo sinulle: "Ei siitä tule koskaan mitään."
Pelko hiljentää ylistyslaulusi, ja kaikki saattaa olla työlästä.
Raamattu sanoo silti: "Älä pelkää, sillä minä olen sinun kanssasi; -
älä arkana pälyile, sillä minä olen sinun Jumalasi; -
minä vahvistan sinua, minä autan sinua, minä tuen sinua -
vanhurskauteni oikealla kädellä." (Jes. 41:10)
On viisi syytä, miksi voimme olla pelosta täysin vapaita.
Jumala lupaa tässä: "Minä olen sinun kanssasi."
Niin sanoi Jeesuskin: "Minä olen teidän kanssanne joka päivä -
maailman loppuun asti." (Matt. 28:20)
Kohdassa sanotaan myös: "Minä olen sinun Jumalasi."
Hän on Luoja, joka on sinut synnyttänyt -
ja antanut sinulle elämän.
Hän on sinun Jumalasi ja hän on sinun kanssasi.
Jakeessa sanotaan myös: "Minä vahvistan sinua."
Usko Jumalaan antaa meille vahvuuden ja sisäisen voiman.
"Minä autan sinua". Herra tahtoo olla oppaasi.
Hän tahtoo johdattaa sinua läpi elämän.
Hän lupaa myös: "Minä tuen sinua vanhurskauteni oikealla kädellä."
Se tarkoittaa, että hän uskollisena täyttää lupauksensa sinulle, -
joka kuulut hänen kansaansa.
Heprealaisen ajattelun mukaan "oikea käsi" tarkoittaa -
valtaa ja menestystä.
Luvussa sanotaan kolmesti: "Älä pelkää."
Se käsky löytyy Raamatusta yli sata kertaa.
Uskallan sanoa sinulle, ystävä, joka ehkä olet ollut vankina -
pelon vankilassa, -
että tahdon Jeesuksen nimessä vapauttaa sinut pelosta.
Jeesuksen sovituksen tähden täytyy pelon vallan murtua.
Sinulle Jeesus sanoo: "Älä arkaile."
Älä käänny enää pelon äläkä huolien valtaan.
Miten Jumala meistä huolehtiikaan!
Lupaan sinulle, että saat olla täysin turvassa.
Joskus laulamme: "Hän on Jumala, joka huolehtii minusta.
Hän on Jumala, joka huolehtii sinusta.
Hän kantoi taakkasi Golgatalle.
Hän on Jumala, joka huolehtii sinusta."
Epäilyistäkin voi vapautua.
Se on yksi eniten kahlitsevia asioita.
"Onko Jumala sanonut?" "Onko hänella valta?"
Joskus tällaiset synkät ajatukset tahtovat pimentää taivaan.
Katsotaan kertomusta Aabrahamista. Hän on uskon pioneeri.
Hän näyttää meille, että Jumalaan voi aina luottaa, -
vaikka kaikki muu toivo olisi mennyt.
Paavali kirjoittaa Aabrahamista Room. 4:19-22:ssa (RK -12): -
"Uskossaan hän ei heikentynyt, vaikka hän, miltei satavuotiaana, -
tiesi ruumiinsa kuihtuneen ja Saaran kohdun kuoleutuneen.
Jumalan lupausta hän ei epäuskossa epäillyt vaan vahvistui uskossa -
antaen kunnian Jumalalle.
Hän oli täysin varma, että Jumala voi tehdä sen, -
minkä on luvannut.
Sen tähden usko luettiinkin hänelle vanhurskaudeksi."
Epäuskomme ja epäilymme ovat kahleita, -
mutta lupaan sinulle, että on Jumala, -
joka tahtoo uudistaa sinut Pyhässä Hengessä, tulessa ja voimassa, -
jotta epäilyksen kahleet irtoavat.
Kun kansa ei oikein uskonut Jeesukseen, -
hän ei voinut tehdä niin paljon voimatekoja, -
koska ihmiset epäilivät häntä niin paljon.
Mutta sinä saat luottaa siihen, että Jeesus elää.
Olen saanut tuoda ihmisille usein henkilökohtaisia terveisiä -
elävältä Jumalalta.
Hänen tervehdyksensä muuttaa ihmisen.
Koen vahvasti hengessäni -
istuessani ja saarnatessani tässä kauniissa studiossa, -
että minulla on sanoma sinulle, -
joka kerran kuulit Jumalan sanovan: -
"Tahdon auttaa sinua, tahdon puhdistaa sinut.
Tahdon antaa sinulle merkityksellisen elämän."
Mutta epäilys sai sinusta otteen, ja sinun oli vaikea uskoa.
Tänään tahdon uudistaa Jumalan lupauksen sinulle.
Aivan kuin Herra sanoisi, että aurinko alkaa taas paistaa.
Lupauksen tähdet tuikkivat sinulle ja vakuuttavat, -
että epäilyksen täytyy väistyä.
Tarvitsemme myös vapautumista katkeruudesta.
Miikan kirjan 7. luvussa on ilmaus, jonka tahdon mainita.
Miika 7:7: "Mutta minä kohotan katseeni Herraan..." (RK -12)
Katkeroidumme niin usein.
Tulemme väärinymmärretyiksi ja katkeroidumme.
Epäonnistumme hengellisessä elämässämme ja katkeroidumme.
Menetämme ilomme ja tulemme täyteen katkeruutta.
Meitä on petkutettu, ja me katkeroidumme ihmisiin.
Miika kirjoittaa tässä valtavassa luvussa: -
"Voi minua, sillä minun käy niinkuin hedelmänkorjuussa, -
niinkuin viinisadon jälkikorjuussa: ei ole rypälettä syödäkseni, -
ei varhaisviikunaa, jota minun sieluni himoitsee.
Poissa ovat hurskaat maasta, eikä oikeamielistä ole ihmisten seassa.
Kaikki he väijyvät verta, -
pyydystävät verkolla toinen toistansa.
Pahantekoon molemmin käsin! Sitä taidolla tekemään! (Mi. 7:1-3)
Näin voimme joskus kokea elämämme.
Eräs hyvä raamatuntuntija, Poul Madsen, -
kommentoi näitä jakeita, -
että ne muodostavat eriskummallisen jakson.
Tilanne saattaa joskus olla niin totaalisen pimeä, -
ettemme näe yhtään valoa.
Näyttä siltä, kuin olisimme jääneet ikuisiksi ajoiksi -
auringonlaskun maahan.
Mutta Miika kohtaa tilanteen niin varmalla uskolla, -
että ihmiset iloitsevat ja ihmettelevät -
kuullessaan hänen sanansa.
Profeetta nostaa katseensa yhteiskunnan rappiosta
ja noudattaa Jumalan ikuista totuutta.
Hän sanoo: "Minä kohotan katseeni Herraan."
Silloin vaimenee uskottomien viha ja katkeruus.
"...odotan pelastukseni Jumalaa."
Ihana rohkaisun sana kaikkien uskollisten ihmisten elämään.
"Minun Jumalani kuulee minua." Minulla on toivo.
Jumala on toivottomille toivo.
Olen tavannut valtavan paljon toivonsa menettäneitä ihmisiä.
Jotkut eivät enää toivo paranemista, -
jotkut taas eivät toivo enää hengellisen elämän kukoistamista.
Jotkut eivät enää jaksa toivoa seurakunnan syttymistä enää.
He ovat menettäneet tulevaisuuden toivon.
Haluan nostaa katseesi vähän korkeammalle.
Jumalan kansan viholliset ovat aina iloinneet onnettomuuksistamme.
Profeetan mukaan vahingonilo oli kuitenkin ennenaikaista.
Hän vahvistaa jokaisen uskovan toivon.
Elämäsi pimeys ei ole pysyvää.
Päivä koittaa vielä.
Etkö näe aamunkoittoa taivaallisessa horisontissasi?
Tiedätte kirjan "Kristityn vaellus".
Kun tässä merkittävässä kirjassa -
Apollyon on melkein kukistanut Kristityn, -
tämä löytää uutta rohkeutta tästä raamatunjakeesta.
Niin on moni Jumalan lapsi taistellut -
epätasaiselta näyttävässä kamppailussa.
Mutta tiedätkö, juuri nyt -
Pyhä Henki tahtoo laskeutua yllesi, -
jotta voisit taas alkaa uskoa, iloita ja toivoa.
Aabrahamkin toivoi rukous- vastausta ja uskoi siihen, -
vaikka oli 100-vuotias ja Saara yli 90.
Heidän ei inhimillisesti katsoen ollut mahdollista saada lapsia.
Jumala oli kuitenkin luvannut Aabrahamille pojan -
ja sanonut, että hänestä tulee kansojen paljouden isä.
Aabraham päätti uskoa.
Kun hän oli päättänyt uskoa ja elää siinä suuressa siunauksessa, -
tiedätkö, mitä tapahtui?
Jumala luki sen hänelle vanhurskaudeksi.
Pyhä Henki kehottaa minua tuomaan julki profeetan sanat: -
"... jos minä olen langennut..."
Uskovat voivat kohdata kiusauksia ja langeta syntiin.
Martti Luther sanoi hyvin kiusauksista: -
"Kiusaukset ovat kuin lintu.
Et voi estää sitä lentämästä pääsi ylitse, -
mutta voit estää sitä rakentamasta pesää hiuksiisi."
Kuinka vahvasti ja hyvin sanottu.
Maailma iloitsee, jos Jeesuksen opetuslapsi epäonnistuu.
Uskovan epäonnistumisesta ei kuitenkaan kannata iloita, -
sillä Jumala korjaa asian -
ja kantaa uskovan takaisin Herran väkevään armeijaan.
Armo ja laupeus eivät lopu, kun niitä eniten tarvitset.
Jumala ei laita kiinni siunausten putiikkia, -
vaikka tulisitkin myöhässä.
Jumala lähestyy sinua armossaan yhä uudestaan.
Siksi sanon sinulle, -
että Jumalan rajaton armo lepää ylläsi juuri nyt.
Jumala otti sinut kerran lapsekseen armostaan, ilman sinun ansioitasi.
Samoin hän voi sinut uudistaa, jos olet langennut.
Ehkä puhun jollekin, joka on jäänyt tiensivuun.
Jospa käsittäisit, -
että taivaan Jumala on uudistamassa sinua -
ja sinä saat taas alkaa iloita.
En hämmästyisi, jos joku teistä kirjoittaisi minulle: -
"Pyhä Henki lankesi ylleni, kun puhuit Jumalan Sanaa."
Profeetta Miika jatkaa: "... vaikka istunkin pimeydessä..."
Jumalan omat voivat joutua myös synkkiin koetuksiin -
ja kärsimyksen pimeyteen.
Siihen kuuluu myös itse kuolema.
Ajattele, millaiseen pimeyteen Jumalan lapsi voi joutua.
Muistatko, kun profeetta Elia -
oli saanut suurimman voittonsa Karmelilla.
Kuningatar Iisebel uhkaili häntä. Elia pakenee ja menee piiloon.
Elia sanoi: "Nyt riittää, Jumala! En halua enää elää!"
Elia joutuu pimeyteen.
Hän käy nukkumaan kinsteripensaan juurelle.
Mutta Jumala lähetti Elian luo enkelin, -
joka kehotti häntä syömään, jottei matka kävisi liian pitkäksi.
Mutta Elia teki saman virheen, kuin me usein teemme, -
kun uuvumme perin pohjin.
Elia tosin nousee syömään mutta käy taas nukkumaan.
Taivaan Jumala haluaa herättää sinut uudestaan -
ja kehottaa sinua nousemaan, syömään ja juomaan, -
jottei tie kävisi sinulle liian pitkäksi.
Ehkä ajattelet, että pimeytesi on niin läpitunkematonta, -
ettet pääse koskaan perille.
Mutta vihollinen ei pääse sinusta voitolle -
eikä voi sinua haavoittaa pitemmän päälle.
Ei, vaan sinä voitat vihollisen.
Vihollinen ei saa iloita kauan. Päinvastoin.
Sinä saat kohdata Jeesuksen ja hän antaa henkeesi ilon.
Sydämesi voi alkaa laulaa ilosta aivan uudella tavalla.
Pastori Allan Törnberg kirjoitti ihanan laulun: -
"Puhdistui ruosteesta säveleni.
Sen haikeuden pyyhki pois Golgata.
Löysi Herran taas sieluni.
Se laulaa jälleen halleluja!"
Vaikka sydämesi laulu olisikin vaiennut, -
ja kokisit olevasi kaikin tavoin vangittu, -
on Eräs, joka sanoo sinulle: "Olet vapaa.
Sydämesi alkaa taas soimaan."
"Päästä vangit vapaaksi, on kevät", -
oli erään elokuvan nimi.
Sinullekin tulee hengellinen kevät, -
sinulle, joka olet ollut liian kauan -
pelon, epäilyn ja ahdistuksen vankina.
Vapahtaja on murtanut kahleet.
Olet vapaa Jeesuksen valtavassa ja kalliissa nimessä.
Toivotan sinulle Jumalan runsainta ja ihaninta siunausta.
Älä ole enää vanki. Anna kahleiden kirvota.
Olet vapaa Jeesuksen Kristuksen nimessä.
Ennen kuin lopetan, haluan kääntyä puoleesi.
Jos haluat tukea näitä ohjelmia, voit antaa lahjan TV7:lle.
Voit esimerkiksi soittaa ruudussa näkyvää numeroon.
Suomennos: Anna Harju ja Annamari Kortelainen