AJAKOHAST OTSE TAEVAST
Tahame soovida sulle tõeliselt head ja õnnistatud uut aastat!
Head uut aastat!
Uue aasta künnis on ületatud
ja 2019. aasta on alanud.
Huvitav aeg, kuna tegu on täiesti puhta lehega,
kuhu saame ühest päevast teise kijutama selle aasta lugu,
mis saab ühel päeval ajalooks.
Jumal tahab õnnistada meid ja kanda meid kõiges.
Just nii. Alati.
Samas on iga uue aasta algus alati nii põnev,
sest me ei tea, milliseks see aasta kujuneb.
Ühtlasi on Jumal aegadest vägagi teadlik
ja teab, et nüüd on käsil 2019. aasta.
Piibliski räägitakse "sellest aastast" või "tollest aastast",
mistõttu Jumal on erinevatest aastatest igati teadlik.
Me elame rasketel aegadel,
kuid me võime tunda end turvaliselt
tänu teadmisele, et Jumal on muutumatu.
Me võime alati loota Tema peale,
leides ka palju vastuseid otse Jumala Sõnast.
Usun, et on ülimalt oluline püsida Jumala kätes ja Tema lähedal.
Püsides Tema lähedal
ja valides selle hea ninga õige osa.
Mõeldes uuele aastale on paar asja, millele mõelda.
Nagu ennist juba öeldud - ajad ei muutu mitte paremaks,
vaid hoopis vastupidi.
Ütlesime mõned aastad tagasigi, et me ei saa enam loota,
et elu pöörduks tagasi nö "pühapäevakooli maailma",
kus veel mõnikümmend aastat või isegi mõni aasta tagasi elasime.
Olukord on muutunud halvemuse suunas
ja maailm on täna vägagi mitteturvaline koht.
Küsimus pole vaid selles, et mõni äratusevangelist seda ütleks,
vaid maailma suurjuhidki on sama meelt.
Olukorrad on jahenenud,
poliitiline olukord on jäigem
kui paljude varasemate aastate jooksul,
antisemitism on kasvanud selliselt, et seda ei kujuta ettegi.
Mäletan, kuidas veel aastaid tagasi räägiti sellest,
et suudame antisemitismile vastu seista
ja et seda tulebki teha.
Ja eks me ole seda ka teinud.
Ehk nüüd mitte kõik, aga siiski väga paljud inimesed.
Üle maailma on suurel hulgal kristlasi,
kes on seisnud vastu antisemitismi vaimsusele,
kaitsnud Iisraeli
ja olnud ka praktikas nii Iisraeli kui juutide sõbrad.
Ja ometi tundub, et antisemitism võtab üha enam võimust
ning me küsime, milleni see kõik välja viib?
Oleksime lootusetus seisus, kui meil poleks Jumalat.
Täiesti lootusetus seisus.
Kuid me usume nii nagu juudidki Aabrahami, Iisaki ja Jaakobi Jumalat,
kes on piisavalt võimas ja tugev.
Samas ei saa me kuidagi vältida Piiblis kirjapandu täitumist.
Piiblis räägitakse eesolevatest rasketest aegadest.
Ja ka looduskatastroofidest.
Niipea, kui uudised mängima paned, on iga päev kusagil midagi juhtunud.
Jah, me ei tea, mida nende üleujutuste
ja asjadega peale hakata.
Ühtlasi toimub kliima soojenemine jne.
Need kõik on nii suured asjad,
et vahel tekkib tunne, sünnivad need ikka tõesti päriselt?
Kuid ilmselgelt ikka sünnivad päriselt.
Nii tekkib küsimus, mida siis teha ja kuidas hakkama saada?
Üks asi, millesse usun hakkama saamise juures, on see,
et me saame paremini hakkama siis, kui hoolime ka teistest.
Vahel on tunne, kas sellises olukorras on üldse mõtet minna misjonitööle
või läkitada välja misjonäre
tegemaks seda, mida kristlased on aastatuhandeid teinud.
Kas sel kõigel on mõtet?
Mäletan oma noorpõlvest üht jutlustajat Rootsis,
kes kirjutas ühe raamatu.
Ta tegi ühes oma perega misjonitööd.
Ta ütles, et vahetult enne, kui Jeesus tagasi tuleb,
on veel neid,
kes on koguduse ees andnud vande minna misjonitööle.
Ehk siis, see töö ei lõppe kunagi ja me peame sellega edasi minema,
muutes Jumala juurde tuleku inimestele lihtsamaks.
Kui mõelda sellele, mida teha keset kõiki neid veeuputusi?
Vahel on tunne, et me otsekui ei teegi midagi,
kuigi usun, et Jumal ootab, et oleksime kohal,
kui mõni uus torm või õnnetus mõnda kohta tabab,
et trööstida ja aidata inimesi, ehitada üles ning hoida inimesi soojas.
Pakkuda neile süüa ja juua, mis on eluolulised.
Usun, et üks viis, kuidas saada selles ajas hakkama,
on mitte vaid istuda kodus ja mõelda:
"Kui ma nüüd ometigi leiaksin oma kassile hoidja,
et sõita mõneks päevaks puhkama."
Usun, et peame olema kaasatud erinevatesse olukordadesse
ja et see aasta saab olema väljakutsete aasta.
Seda eriti selles osas,
mis puudutab koguduse elu-olu, ülesandeid ja tegemisi.
Koguduse ülesanne pole vaid pidada väikesi klubisid.
Vahel võib jääda mulje, et me oleme kui põrandaalused
või allveelaeva kristlased,
kes iga mõne nädala tagant tõusevad pinnale,
et näha, mis ka ilmaelus toimub.
Jumal ootab, et kogudus võtaks oma tegemisi ja kutsumist tõsiselt
olemaks maa sool ja maailma valgus.
Et kogudus kirjutaks erinevaid asju ja sekkuks olukordadesse;
võtaks ühendust uudistetoimetustega
ja annaks neile teada, et info, mida nad levitavad, pole õige.
Me oleme sallinud seda kõike liiga kaua.
Vahel me ei kõssagi enam selle peale,
et arusaam abielust on totaalselt muutunud
ja kaasaja kooslusi ei saa enam kuidagi abieluks nimetada.
Nii on ka vaid aja küsimus,
mil Põhjamaades aktsepteeritakse sedagi,
et ühel mehel võib olla mitu naist.
Ehk siis, arusaamad on muutunud,
kuid me ei saa sallida seda kõike, seda käed rüpes pealt vaadates.
Üks teine valdkond - abordid.
Nii võib ka eeldada, et sel aastal tehakse aborte.
Jah, me sooviks, et see poleks nii,
kuid ometi langeb abordi ohvriks 9000 - 10 000 süütut inimhinge
ja need väikesed lapsed ei oma võimalustki sündida.
Mis näitab seda,
et ema üsa on maailma üks ohtlikumaid paiku, kus elada.
Soomes ei mõelda selliselt üheski teises valdkonnas
kui abordi valdkonnas,
kus sündimata, ehedaid lapsi nimetatakse vaid loodeteks.
Samas, kui nad on ju päris lapsed jan Jumalal on täis plaan nende jaoks.
Me aga oleme nii sallivad selle kõige selle suhtes,
olles ülimalt ettevaatlikud, et me ometi ei ütleks midagi,
millel võiks olla oma tagajärjed või karistus.
Ma ei räägi siin sellest, et peaksime provotseerima,
aga me peame mõistma, et kogudusel on oluline ülesanne täita.
Mitte pisut oluline, aga ülimalt oluline ülesanne.
Siit aga saame teha järgmise sammu
ja liikuda edasi alale, mida nimetatakse ühtsuseks.
Kristlaste ühtsus.
See on tore, et korraldame erinevaid üritusi ja palvekoosolekuid,
mis ulatuvad nö koguduse piiridest väljapoole.
Kuid mis asjad need koguduse piirid on?
Siinkohal ei taha ma kuidagi alahinnata tõsiasja,
et me vajame oma koguduse kodu -
teadmist, kuhu me kuulume, kust oma vaimulikku toitu ammutame
ja kuhu oma kümnise maksame.
Teadmist, milline on me kodukogudus ja isegi seda, mis on me pastori nimi.
Kuid samas ei saa me lubada endale suhtumist:
"Need teised".
"Nad ei mõtle nii nagu meie ega tegutse nii nagu meie.
Ja eeldavasti teevad nad üldse kõike halvemini
kui meie,
sest meie oleme ikka need õiged, aga teised mitte."
Tead, mis? Selline jama tuleb ära lõpetada!
Peame väljendama hoopis seda, et oleme kõik üks pere.
Seda näiteks palveelus.
Loomulikult kõik kristlased palvetavad ja ma olen tänulik selle eest,
et palvetatakse erinevates osadustes ja valdkondades
ning erinevate usklike poolt.
Kuid me peame palvetama ja tunnistama,
et kaaskristlaste näol on tegu me vendade ja õdedega.
See on lihtne seni, kuni nad on sarnased meiega.
Kui järgime nö vabu suundi.
Ma küll ei tea, millised need teised suunad siis on?
Seotud suunad?
Vangistatud suunad?
Sest me rõhume kangesti vabadele suundadele.
Me isegi ei mõtle seda ehk selliselt, kuid me räägime neist.
Lisaks sellele räägime ka kirikkondadest.
Olen märganud, et meil on tõsiseid raskusi
olla osaduses teatud usukogukondadega.
Ma ei arvagi, et peaksime olema kõiges ühel meelel.
Sest oleme vahel erimeelt iseenda- ja oma lähedastegagi.
Kuid asjade üle arutlemises pole midagi ohtlikku.
Samas aga ei peaks me mingeid müüre ehitama,
öeldes: "Sa pole mu vend või õde,
kuna te kuulute sellesse ja me tollesse kirikusse."
Taoline suhtumine peab lõppema, sest me vajame üksteist.
Me vajame teisi usklikke.
Seetõttu tuleb tunnustada üksteist ja palvetada üksteise eest,
üksteist ka õnnistades.
Ühtlasi tuleb kanda hoolt selle eest, et kõik oleksid üks.
Peaksime uskuma Jeesuse palvesse: "Et nad kõik oleksid üks",
sest siis hakkab ka maailm uskuma Temasse.
See on üks pool kogu loos.
Teine asi, millega sel aastal silmitsi seisame,
on see, et see on valimiste aasta.
Meil on taas võimalus valida oma maa valitsejaid.
Olen mures selle pärast ja mulle ei meeldi see,
kuidas paljud kristlased kritiseerivad poliitikuid.
Meie asi on palvetada ja avaldada omapoolset mõju.
Lisaks sellele ka innustada ja vahendada infot.
Selle asemel, et kirjutada Facebooki
negatiivseid sõnumeid oma presidendi kohta,
peaministri, välisministri, mõne teise ministri ja juhtide kohta,
lastes lendu kõikvõimalikke rumalaid mõtteid ja meelsust,
siis miks me ei võiks selle asemel hoopis helistada neile?
Neil on ju ka telefonid või E-maili aadressid.
Kui mõtled, kuidas küll mõnda riigikoguliiget kätte saada,
siis piisab vaid tema nime teadmisest
ja sa saad moodustada aadressi: eesnimi.perekonnanimi@riigikogu.ee
millele saad siis saata oma kirja.
Jah, see pole garanteeritud, et sa sellele ka vastuse saad,
kuid sa võid selle kaudu edastada siiski teatud infot ja valgust.
Me Piaga palvetame üsna tihti me ministrite ja juhtide eest,
et neil tekkiks kontakt selliste inimestega,
kes saaks olla neile valguseks ja Jumala mõtete edastajateks.
Pealegi on mitmeid usklikke, kes kuuluvad juba ise parlamenti
või on parlamendiliikmete abilised.
Nii et, meil on valimiste aasta.
Tahan öelda sulle - ole tark!
Ole tark oma valikuid tehes, kui valimistel hääle annad.
Vali inimesed, kes on kristlased
või kelle süda on õige koha peal
ja kes ei muretse vaid oma naha pärast,
vajutades hääletamistel vale nuppu oma töölaual.
Vali inimesed, kelle süda on õige koha peal,
sest Jumal vajab selliseid.
Kui saaksin üldse midagi soovida, siis seda,
et kristlased hoiaksid rohkem kokku
ja koonduksid riigikogulaste taha, et nende sõnadel oleks rohkem kaalu
ja et üldse kogu nende tegevusel ning hääletamistel oleks rohkem mõju.
Nii et, vali õigesti!
Vali õigesti!
Ära jää koju istuma,
sest kui istud kodus ega lähe valima,
pole sul ka hiljem õigust viriseda.
Ära ütle, et su häälel pole mingit tähtsust.
Kuid mida tähtsat selles on, kui me üldse midagi ei tee?
Kui aga teeme midagigi, uskudes usklikena Jeesusesse
ja uskudes Roomlaste 3. ptk.'i põhjal,
et kõik valitsusedki on Jumala poolt paika pandud,
siis me saame ometi avaldada mõju,
kui need inimesed oma kohtadele hääletatakse.
Kõik need ametid on antud Jumala poolt.
Meie asi aga on kanda hoolt selle eest,
et see saaks reaalsuseks läbi me palvete ja mõju avaldamise
ja õiged inimesed leiaksid tee õigetesse kohtadesse.
Jumal juhib ju kuningate südameid kui veeojasid.
Samas aga ei tohi me kunagi öelda, et meie tegudel pole mingit tähtsust.
Sinu ja minu teod omavad vägagi suurt tähtsust,
kui avaldame mõju, väljendame oma mõtteid
ja innustame teisi tegema õigeid valikuid.
Nii et, tehkem seda, mis on meie võimuses.
Minnes tagasi veel selle juurde, kui rääkisime enne kogudusest
ja usklikest.
Meil võib olla ka selliseid usklikke,
kes ei kuulu kuhugi kohalikku kogudusse.
Kui ma räägin kogudusest ja kohalikust kogudusest,
siis ma pean selle all silmas kogudust, kus valitseb oma kord,
kus palvetatakse,
kus ülistatakse ja tõstetakse kõrgeks Jeesuse nime.
Et me poleks vaid nimekristlased, aga elavad kristlased.
See on see, millest ma räägin.
Ma ei räägi siin sellest,
et ülistus või jutlustamine peavad käima ühel kindlal viisil,
vaid sellest, millistel viisidel määratleda elavaid kogudusi.
Sa peaksid leidma oma koha seal.
Ära vaid tiirle aasta läbi mööda erinevaid kogudusi,
vaid lase sel aastal olla aasta, mil leiad endale vaimuliku kodu -
paiga, kuhu minna ja kust tulla ning mille tegevustes kaasas olla.
Kuid samas ka selleks, et võiksid ise muutuda,
sest Jumal on andnud pastorid, prohvetid ja evangelistid selleks,
et nad aitaks meil kui kristlastel saada täielikuks,
et ehitaksime üles Kristuse Ihu.
Oleme märganud nii TV7 kaudu, kui ka muidu,
et inimesed vajavad nii palju abi iseendale ja iseenda heaks, stiilis:
"Aidake mind ja paluge mu eest, sest mul on nii raske!"
Täitsa võimalik, et sul ongi raske ja Jumal tahab ka aidata sind,
kuid mingil hetkel peame me tõusma sellest olukorrast kõrgemale,
astudes välja ja mõistes,
et on inimesi, kellel on ehk suuremaidki vajadusi kui meil.
Kuid mõistes sedagi, et üle maailma on inimesi,
kes paluvad: "Meie igapäevast leiba anna meile tänapäev."
Nii et, selle asemel, et olla ise koguaeg need vastuvõtjad
või tarbijad...
Selles peitub muide suur oht, kui toetume ainuüksi eestpalve abile.
Jah, me vajame eestpalveid,
kuid samas me ei ela eestpalvetest, vaid usust.
Me peame täitma end usuga
või avama end sellele, et ususõna pääseks meisse
ja hakkaks meid üles ehitama, et võiksime saada tugevaks.
Mõistad sa?
Kuid me peame mingi hetk lõpetama sellise tarbija mentaliteedi,
kus me vaid võtame vastu ja tarbime, võtame vastu ja tarbime.
Muudkui sirutame oma taldriku:
"Palun täida see, et võiksin olla rahulolev!"
See aga ei too kaasa midagi muud, kui vaid jätkuva enesekesksuse.
Sa pead hakkama hoopis ise midagi tootma.
2019. aasta eeldab meilt, et toodaksime enam
ja seda igas oma eluvaldkonnas.
Peaksime tootma enam, kui tarbime.
Me ühiskonnas aga tarbitakse rohkem, kui toodetakse.
Samas usun, et vaimses sfääris on meil võime toota rohkem,
kui kulutada ja tarbida.
Nii pead sa muutuma, et sa poleks ainuüksi tarbija,
aga ka tootja.
Siis märkad ka, kuidas su elu muutub.
Su elu hakkab muutuma
ja korraga oled rahulolev, rõõmus ning õnnelik,
sest Jumalal on hea meel sinust ja Ta arvestab sinuga.
Sul on oluline mõista, et Jumal pole vihane su peale,
vaid Ta arvestab sinuga, öeldes:
"Ma nii väga sooviks, et ta oleks üks link kogu selles liinis.
Jumala liinis, mille kaudu Tema sõnum ja armastus
levivad üle maailma."
Jumal tahab kasutada meid ühel hoopis teistsugusel moel,
et võiksime öelda:
"Kogu olukord muutub 2019. aastal, kus asjad võtavad täiesti uue suuna
nii kristlaste kui kristlike koguduste seas.
Lisaks sellele omame ka uut suunda selles vallas,
mis puudutab meie võimalusi avaldada mõju.
Usun siiralt, et Jumal hoiab meid alal, et Tal oleks keegigi,
kelle kaudu teha asju, mis on Ta südamel.
Las ma lugeda lõpetuseks Psalmidest 23,
et minna uuele aastale vastu teadmises, et Issand on me Karjane.
Ta on sinu Karjane
ja ei mul ega sul puudu mitte midagi.
"Haljale aasale paneb ta mind lebama, hingamisveele saadab ta mind;
tema kosutab mu hinge.
Ta juhib mind õiguse rööbastesse oma nime pärast.
Ka kui ma kõnniksin pimedas orus..."
Osad meist peavad ehk minema ka läbi pimedate orgude.
"...ei karda ma kurja, sest sina oled minuga;
su karjasekepp ja su sau, need trööstivad mind.
Sa katad mu ette laua mu vastaste silma all;
sa võiad mu pead õliga, mu karikas on pilgeni täis.
Ainult headus ja heldus järgivad mind kõik mu elupäevad
ja ma jään Issanda kotta eluajaks."
Me ei tea, kes meist astuvad sel aastal üle igaviku läve.
Osad astuvad,
samas kui teistel on veel võimalus jätkata oma teekonda.
Eks me kõik ju soovi,
et meil oleks võimalus elada oma eluaeg lõpuni täis.
Kuid Jumal aitab sind ja on koos sinuga.
Tema headus ja heldus on sinuga
ja sa võid tõesti kogeda, et oled Jumala kallis silmatera.
Ta armastab sind ja aitab sind.
Kuid nüüd Pia tahame õnnistada oma vaatajaid.
Palveta palun ja õnnista neid, nii nagu kogu eelolevat aastatki.
Ja isegi, et see võib olla raske aeg, võib see samas olla su elu parim aeg.
Jeesus, aitäh Sulle, et võime õnnistada igat oma vaatajat.
Aitäh Sulle, et eesolev aasta saab olema hea aasta.
Aitäh Jeesus, et võime uskuda Sinusse
ja loota Sinule absoluutselt kõiges.
Me kiidame Sind Su headuse eest
ja Su väe eest, Jeesus.
Aitäh Sulle Jeesus selle eest!
Kõike head sulle
ja veelkord - tõeliselt head 2019. aastat!
Sa Pia pead ütlema seda koos minuga.
Tõeliselt head 2019. aastat!
Näeme taas!
Jeesus on võrratu ja nõnda oled sinagi!
Jumal tõmbab inimesi enda ligi
ja seda ka evangeeliumi levitamise kaudu.
Telesaated on selleks võrratu võimalus,
ulatudes pikaajaliselt kaugele, kuid makstes samas ka palju raha.
Kui soovid toetada TV7 tööd, võid helistada 900 1777 (hind 7 euri)
või teha ka pangaülekande, leides me andmed www.tv7.ee
tänades Jeesust, et võid olla kaasas Temast kuulutamisel inimestele.
Tõlge: Anne-Ly Raukas