AJAKOHAST OTSE TAEVAST
See siin on Kapernaum, kuhu Jeesus kolis elama
ja kuhu ka Peetrus kolis.
Peetrus elas siin koos perega, kuna ta oli ju Jeesuse järgija.
Siin on ka võrratu Peetruse kuju.
Sa vaatad saadet "Ajakohast otse taevast"
ja on tõesti kena Peetruse kuju.
Veelgi kenam aga on see naine, kes selle saate avas.
Tere tulemast kuulama ja vaatama me tänast saadet,
kus räägime Peetrusest,
kes järgnes Jeesusele siia Kapernauma.
Tõenäoliselt tuli ta siia kogu oma perega.
Peetrus oli kohtunud Jeesusega Betsaidas,
kus Jeesus ütles talle:
"Sind peab hüütama Keefaseks!"
See on tõlkes Peetrus ehk kalju.
Jeesus rääkis sellest kaljust hiljem veel lisa
ning me räägime sellest samuti.
Jeesus nägi, et Peetruses on midagi
ja nii Ta ka panustas väga palju Peetrusele.
Kui loed oma Piiblit,
siis näed, et Peetrus oli täiesti tavaline mees.
Piiblis on olukordi, mille osas me ehk isegi sooviks,
et Peetrus oleks oma suu kinni hoidnud.
Nii et, kui ta rääkis ja end väljendas, oli ta täiesti tavaline inimene.
Põhjus, miks meil on taolised kirjakohad Piiblis,
on usutavasti sellepärast,
et Jumal valibki tavalisi inimesi.
Tal polegi kedagi teist kui vaid tavalised inimesed.
Ta on loonud meid tavalisteks inimesteks,
kuid kui Jumala Vaim täidab me elu
ja Ta Sõna hakkab avaldama mõju me elule,
siis me ka mõistame, kes me oleme Kristuses.
Me oleme uued loodud Temas ja kõik vana on möödas.
Nii on loomulik, et Jeesus tahab, et me mõistaks,
et see kõik pole mitte tänu me enda võimekusele,
vaid tänu Jumalale, kes meile mõju avaldab.
Tegu on Jumala armu-, Sõna- ja Püha Vaimuga,
mis kõik on avaldanud meile mõju ja teevad seda jätkuvalt.
Nii seisame vahel lausa suud ammuli
ja imestame, kuidas Jumal küll saab kasutada nii tavalisi inimesi kui meie?
Loomulikult on õppimine hea.
See teeb igaühele head, sõltumata, mis ametit ta õpib.
See on eriti hea ka jutlustajatele ja pastoritele,
et oleksime õppinud ja koolitatud mingilgi määral,
et teame, kus suunas liikuda ja mida teha.
Samas pole küsimus selles,
kui mitu aastat oleme omandanud teoloogilist haridust vms.
Küsimus on siiski Jumalas,
kes muudab tavalise inimese nö kasutuskõlblikuks
ja omaenese käepikenduseks.
Seetõttu oleme ka rõõmsad, et Peetrus oli siin.
Kui ütleme vahel: "Oh mind küll!
Miks ma küll käitun või ütlen üht- või teistpidi?
Miks ma küll mõtlen nii?
Miks jätan ühe või teise asja tegemata?"
Jeesus ütleks selle peale: "Õpi pisut Peetrust tundma
ja sa näed, et Jumal võib teha, mida iganes
kellestki, kes pole maailma silmis mitte keegi."
Kõik sai tegelikult alguse sellest,
et Peetruse vend Andreas oli kohtunud Jeesusega.
Jeesus käis ja liikus siit mõne kilomeetri kaugusel,
mispeale Ristija Johannes viipas Ta poole käega ja ütles:
"Vaadake, see on Jumala Tall, kes kõrvaldab kõik maailma patud."
Andreas, Peetruse vend, oli üks neist, kes seda kuulis.
Olles kuulnud Jeesusest ja veetnud Temaga mõned tunnid,
läks Andreas Peetruse juurde
ja ütles Peetrusele, et midagi on teoksil.
Ta ütles Johannese 1:41: Me oleme leidnud Messia!” -
see on tõlkes Kristuse”.
Andreas viis venna Jeesuse juurde.
Jeesus ütles tollele otsa vaadates: Sina oled Siimon, Johannese poeg,
sind peab hüütama Keefaseks!” - see on tõlkes Peetruseks."
Andreas mängis siin võtmerolli, kuna ta mõistis...
Või noh, mis ta nüüd mõistis, aga ta oli tõeliselt elevil
nii nagu meiegi oleme Jeesusega kohtudes elevil
ja hakkame rääkima Temast teistele.
See on tõeliselt huvitav,
et värsked Jeesusesse uskujad
on palju innukamad Temast teistele rääkima.
Andreas kohtus Jeesusega ja märkas, et Temas on midagi
ja et Tal on oma missioon.
Nii oli ta ka enam valmis Jeesusele lähenema
ning rääkima Temast Peetruselegi.
Kui sa vaatad meid täna ja mõtled oma pere peale -
oma õdede-vendade-, laste- ja võib-olla ka ema-isa peale,
kes ei ole veel usklikud,
siis usun, et sul on võtmeroll täita ja Jumal tahab kasutada sind.
Jumal on ju andnud sulle midagi, mida tuleb edasi anda.
See pole ju vaid kui üks kook sulle, mille üksi ära sööd,
öeldes: "Mmm, see on nii hea!"
See on pigem nii, et Jeesus tahab, et sa sööd sealt oma osa,
kuid jagad seda samas ka teistele edasi,
et ka nemad võiksid Temast kuulda ja osa saada.
Usun, et neid inimesi pole väga palju,
kellel oleks samasugune ligipääs su laste või su vanemate ellu kui sinul.
Sina oled neile kõige lähemal,
mistõttu ära arva, et Jumal saadab kellegi teise nende ellu,
sest sul pole neile midagi öelda.
Ei!
Vaid ütle oma isale: "Kas võiksime istuda hetkeks,
et võiksin jagada sinuga sellest usust, mille olen saanud
ja mis on teinud mulle nii palju head.
Tahaksin jagada sellest sinugagi.
Kuid veelgi enam oma usu kesksest isikust."
Su isa või su lapsed võtavad sind kuulda.
Loomulikult saame me ka palvetada nende eest,
kuid me saame öelda nagu Andreas: "Ma olen leidnud kellegi.
Olen leidnud Messia, kellesse usun ja kes on mu Päästja
ja keda tahan sullegi tutvustada."
Niipea, kui Andreas seda tegi,
andis Jeesus endast Peetrusele märku.
Kui mõelda Peetruse peale, siis me näeme, et ta oli vägagi inimlik.
Ei nüüd ehk rohkem kui sina ja mina,
kuid meil on kerge samastuda temaga.
Kui mõtleme aegajalt juhtidele...
Peetrus oli muide väga tugev juht,
mistõttu meil on ka tavaks kutsuda teda apostel Peetruseks,
kuna tahame tunnustada nii teda kui ta kutsumist.
Kuid isegi, et ta oli tugev juht, ei ole ta midagi väga kaugel meist.
Sageli on nii, et kui mõeldakse juhtidele,
siis paljud ei julge minna neile isegi "Tere!" ütlema.
Jalutab siis tänaval president või keegi teine vastu.
Võin öelda, et kui president või peaminister
tuleb lennujaamas vastu, siis ma lähen küll tere ütlema.
Tutvustan end ja ütlen,
et tahan soovida neile Jumala õnnistust.
Kuid sageli me ei tee seda.
Mis aga Peetrusesse puutub, siis ta oli küll selline sell,
keda võiks kuulata ja kellega juttu vesta.
Mõtle näiteks sellele.
Mõtle, kuidas Jeesuse ja Peetruse kodulinna rannas
on jüngrid parasjagu paadis ja nad on teel teisele poole järve.
Keset ööd aga tuleb Jeesus nende juurde
vee peal kõndides.
Olen mõelnud sellele, kuidas Jeesus käis just neil aladel siin vee peal.
Ütled: "Oleme kuulnud seda lugu juba pühapäevakoolist saati
ja see oli nii äge, et Jeesus kõndis vee peal!"
Jüngrid aga istusid paadis,
mis pole üldse nii ohtlik kui astuda vee peale.
Kuid kui siis Jeesus tuli ja nende paadile lähenes,
ehmatasid jüngrid täiega, pidades teda tondiks.
Jeesus aga rahustas nad maha, öeldes, et see on kõigest Tema.
Peetrus põrutas selle peale: Issand, kui see oled sina,
siis käsi mind tulla enda juurde vee peale!”
Ja üllatus, üllatus - Jeesus ei öelnud Talle:
"Sul ei sobi seda teha, mistõttu istu aga rahulikult paadis.
Mina olen Jeesus ja sina oled Peetrus.
Mina olen Jumala Poeg ja sina kõigest tavaline inimene,
mistõttu ära mitte üritagi!"
Jeesus ütles hoopis: "Tule!"
Huvitav.
Olen mõelnud sellele, kuidas Jeesus ütles: "Tule!"
ja Peetruse mõtteis ning südames süttis midagi.
Ta tõstis oma jala üles ja hakkas paadist välja astuma.
Ma ei usu, et nad oleksid olnud nii vagad ja aulised,
et nad poleks julgenud Jeesuse lähedalolu tõttu midagi öelda.
Jah, nad olid lähedased nii Jeesuse- kui Peetrusega,
tundes Peetrust ehk isegi pareminigi veel.
Usun, et nad kisendasid: "Peetrus!
Ära astu paadist välja, sest sa lähed ju põhja!
Sa ju tead, et vesi on ohtlik element.
Ära tee seda Peetrus, sest me vajame sind!"
Midagi sellist see ehk oli.
Kuid tundus, et Peetrus ei kuulnud neid üldse,
vaid astus teise jalaga ka paadist välja ning hakkas kõndima.
Usun, et teised istusid ühtpidi suud ammuli,
kuid samas ehk ka plaksutasid ja hõiskasid: "Peetrus kõnnib vee peal!
Halleluuja! See kannab!"
Mis asi see seal kandis?
Kas Peetrus ise, kes oli korraga üliusklikuks saanud;
kes oli kui üliinimeseks saanud?
Ei.
Peetrus oli ikka see sama Peetrus ja Jeesus see sama Jeesus.
See, mis Peetrust kandis,
oli Jumala sõna ja Jumala kutse Peetrusele.
Jeesus ütles: "Tule!"
ja selle sõna peale hakkas Peetrus ka vee peal kõndima.
Ma ei tea, kui mitu meetrit ta jõudis käia,
kuid ehk oli see 10., 15., 20. või 30. meetrit.
Ma ei usu, et see võis olla 100. meetrit,
kuid mitmeid meetreid siiski.
Peetrus kõndis vee peal,
vaadates Jeesuse poole ja mõeldes: "See on küll vinge!"
Võib-olla isegi näpistas end,
et teha kindlaks, on see kõik unes või ilmsi?
Kuid ta käis seal vee peal.
Siis aga saabub see hetk, millest me kõik oleme kuulnud
ja mille kohta oleme palju vanu maalegi näinud.
Peetrus hakkab põhja minna.
"Pidage meeles, et Peetrus hakkas põhja minema,
misõttu oleks parem olnud, kui ta poleks paadist välja astunudki."
Poleks see midagi parem olnud!
Parem oli astuda paadist välja.
Pealegi, ega ta nüüd väga sügavale ka ei vajunud,
sest Jeesus sirutas juba oma käe ja haaras Peetruse käest kinni.
Nii et, ta ei vajunud vee alla
ja vaevalt, et ta juuksedki märjaks said.
Nii et, kõik läks hästi.
Võib-olla vajust ta vaid rinnust saati vette,
kuid see pole ju nii ohtlik. Või on?
Ei ole see midagi.
Sest kui ta poleks uskunud ja paadist välja astunud,
ei oleks meil ka seda lugu, mis meid inspireeriks.
Meid - tavalisi, inimlikke inimesi.
Kui Jumala Sõna kandis tookord, kui Jeesus Peetrust kutsus,
siis see kannab ja peab vastu ka meiegi olukordades,
kui Ta meid kutsub.
Mida tähendab teha ususammu?
Seda, kui Jumal kutsub meid tegema ja ütlema midagi,
mida me oma inimlike oskuste poolest pole võimelised tegema.
Kuid Tema annab meile kõik, mida selleks vajame.
Siit mõnikümmend kilomeetrit põhja poole...
Oleme täna Kapernaumas,
mis oli nii Jeesuse kui Peetruse kodulinn.
Ka Peetruse ämma kodulinn.
Nii oli siin ühtpidi kui nende tegevuskeskus.
Kogu linn oli kaasatud sellesse.
Sünagoogi juht käis neilt aegajalt abi palumas
ja vahel ka mõned teised, kes kõik ka abi said.
Jeesuse juurde tulekus polnud küsimus liisu heitmises.
Nii ei peaks ka me kunagi ütlema: "No vaatame, kas see ikka toimib?
Ei tea, kas sel jutlustajal ikka on piisavalt väge, et temalt abi saada?"
Ei! Me tuleme Jeesuse juurde, öeldes: "Sina Jeesus oled selline!
Sa oled see sama nii eile kui täna
ja nõnda nagu Sa tervendasid tol ajal, nõnda Sa tervendad ka täna."
Kuid siit siis kümmekond kilomeetrit põhja poole
asub selline koht nagu Filippuse Kaisarea.
Iisraelis on veel ka üks teine Kaisarea,
kuid me räägime Filippuse Kaisareast, kus Jeesus oli liikvel,
sest Ta käis eripaigus ringi.
Ta käis paljudes kohtades ega olnud ainult Kapernaumas.
Ta oli tõeliselt aktiivne.
Kuid viibides siis Filippuse Kaisareas, saabus selline hetk,
kus Ta küsis jüngritelt: Kelle ütlevad inimesed mind olevat?”
Ta tahtis pisut teada, mida nad mõtlevad?
Küsime nüüd, kas siis Jeesus ei teadnud seda?
Usun, et ikka teadis,
kuid Ta tahtis juhtida inimesi teatud punkti
ja eelkõige ehk oma jüngrite juurde.
Jeesus küsib Matteuse 16:13:
Kelle ütlevad inimesed Inimese Poja olevat?”
Aga nemad kostsid: Mõned ütlevad Ristija Johannese,
teised aga Eelija,
teised aga Jeremija või ühe prohveteist.”
Tema küsis neilt: Aga teie, kelle teie ütlete minu olevat?”
Nad oleks ehk rõõmsamad olnud, kui Jeesus poleks seda küsinud.
"Aga teie? Kelle teie arvate mind olevat?"
Sama küsimus kehtib ka sulle: "Aga sina?"
Sellest ainuüksi ei piisa, kui meil on üldine arusaam sellest,
et Jumal oli hea ja Jeesus oli hea ja nad teevad head.
"Ma kuulun kogudusse ja maksan aegajalt midagi.
Või noh, mis aegajalt -
maksan vaid kohusetundest oma kirikumaksu."
Kuid mõistad sa, et see ei päästa meid.
Seega küsimus sulle on: "Aga sina? Kelle sa ütled Jeesuse olevat?"
Siimon Peetrus kostis: Sina oled Messias" ehk Kristus.
Sina oled Messias - Jumala võitu. Sa oled Kristus.
"...elava Jumala Poeg.”
Jeesus vastas talle: Sa oled õnnis, Siimon, Joona poeg,
sest seda ei ole sulle ilmutanud liha ja veri,
vaid minu Isa, kes on taevas."
Me räägime siin samast Peetrusest,
kelle kohta Jeesus ütles alguses, et ta on Keefas ehk kalju.
Kui Ta nüüd küsis: "Kelle te ütlete minu olevat?",
siis see sama Peetrus vastab: "Sa oled Messias ehk Kristus",
mispeale Jeesus ütleb: "Sina oled Peetrus
ja sellele kaljule..."
Seetõttu meil ongi Kapernaumas Peetruse kuju,
kuna Jeesus andis talle täiesti erakordse ülesande.
Me näeme, kuidas see täitus pisut hiljem,
kui Jeesus oli surnuist üles tõusnud
ja 40. päeva peale seda tagasi taevasse läinud.
Siis me näeme,
kuidas Peetrus hakkas kasvama oma ülesande sisse,
et olla see kalju.
"Ja mina ütlen sulle: "Sina oled Peetrus
ja sellele kaljule ma ehitan oma koguduse,
ja põrgu väravad ei saa sellest võitu.
Ma annan sulle taevariigi võtmed,
ja mis sa iganes kinni seod maa peal, see on seotud ka taevas,
ja mis sa iganes lahti päästad maa peal,
see on lahti päästetud ka taevas.”
Vaata hoolikalt seda Peetruse kuju ja sa näed, et tal on võtmed käes.
Peetrusel on taevariigi võtmed.
Keegi on öelnud,
et kõige olulisem ülesanne, mis meil Jumala teenijatena on,
on päästa lahti ja teistpidi ka siduda.
Me päästame patused lahti nende pattudest
ja kuulutame neile evangeeliumi tõde,
et Jeesus on tulnud, surnud ja maksnud me võlgade eest,
ostes meid vabaks saatana ahelaist.
Ta on viinud meid sisse Jumalariiki ja seal me oleme.
Nii et, kui inimene tuleb Jeesuse juurde
ja kutsub Ta oma südamesse,
siis jumalasulastena me kuulutame,
et ta on vabaks saanud ja uuestisündinud.
Vaba kõigist oma pattudest, omades Jeesust kui oma Issandat.
Igal juhul, tegu on selle sama inimliku Peetrusega,
kes tasapisi hakkas kasvama ja arenema.
Kuid siit on näha,
kuidas Jumal võib teha tavalisest inimesest mida iganes,
kui vaid see inimene loodab Tema peale,
alistub Talle ja tunnistab: "Sina oled Kristus, Sina oled Messias.
Sa oled elava Jumala Poeg.
Usun seda oma südame ja mitte mõistuse kaudu.
Tegu pole mingi kuiva usuga, vaid elava usuga,
mille kaudu ütlen: "Jeesus, ma usun Sinusse.
Sina oled minu Issand."
Peetruse elu oli juba enne seda väga palju muutunud.
Ta oli näinud nii palju imesid ja kuulnud nii palju Jumala Sõna.
Piiblis on küll öeldud,
et Peetrus ja teised jüngrid olid vaid tavalised kalurid Galileast,
mis vastab ka tõele,
kuid teisalt viibisid nad 3,5. aastat iga päev koos Jeesusega,
nähes kõike, mida Ta tegi ja kuuldes kõiki Ta õpetusi.
Nad said osa Tema võidmisest ja neil oli selge pilt kogu loost.
Kuid siis Jeesus suri, ärgates samas surnuist
ning minnes tagasi taevasse.
10. päeva peale seda saatis Ta oma jüngritele Püha Vaimu.
Püha Vaim tuli nelipühapäeval ja nad kõik said Temaga täidetud,
mispeale peale seda algas jüngrite jaoks täiesti uus etapp.
Näeme, kuidas kõik oli totaalselt uus.
Ava oma Piibel Apostlite tegude raamatu juurest,
kust loeme nii 2. kui 3. peatükist.
Jeesus oli jätnud oma jüngrid maha ja läkitanud neile Püha Vaimu.
Ta hakkas nüüd inimeste kaudu hoopis teisel moel tegutsema,
tehes seda läbi Püha Vaimu väe.
See tõi kaasa palju lärmi,
sest oldi eriarvamusel sellest, mis oli toimumas.
Jüngrid rääkisid võõrastes keeltes,
mispeale osad arvasid, et nad on veinist purjus.
Kuid Apostlite teod 2:14 näeme midagi väga huvitavat:
"Siis tõusis Peetrus koos nende üheteistkümnega püsti..."
Kogu see pilt on teistsugune juba ainuüksi seetõttu,
et Peetrus on see iseenesestmõistetav juht.
Jeesus ütles: "Sina oled see kalju, kellele ma rajan oma koguduse."
Me saame aru, et ühtpidi see nii ongi,
kuid samas on kaljuks ka Jumala Sõna ise ja selle ilmutused.
Et siis, kalju teemat saab vaadata erinurkade alt.
Kuid igal juhul on Peetrus saanud endale juhirolli
ja ta astub oma 11. kaasjüngriga esile.
Mulle nii meeldib see,
et need teised 11. jüngrit ei võistelnud Peetrusega,
vaid nad mõistsid, et Peetrusel on oma roll täita
ja nad tahtsid ühel meelel olla kaasas sellega.
Nad mõistsid, et Peetrus on see, kellele on antud Jumala Sõna jagada.
Nii siis Peetrus kõneleski ja rahvas tuli tõelisele patutunnetusele
andes oma elud Jeesusele, saades usklikuks ja ristitud.
Kogudus sai oma alguse ja Peetrus sai selle juhiks.
Mäletad, kust täna alustasime?
Sellest, et Peetrus oli tavaline inimene nagu sina ja mina,
kuid Jumal võib tavalise inimesega teha mida iganes,
kui ta vaid usub Jeesusesse.
Üsna peagi peale seda läksid Peetrus ja Johannes,
kes olid rahvuselt juudid,
Jeruusalemma templisse palvetama.
Templi väravais aga istus üks jalutu.
Olles teel palvele nad nägid seda meest,
kes anus, et nad teda aitaks,
kuna tal polnud mingit sotsiaalabi ega midagi.
Nii et, ta palus neilt almuseid.
Nad oleks seda hea meelega teinudki,
kuid Peetrus jäi hoopis seisma, vaatas seda meest ja ütles:
"Vaata meid.
Hõbedat ja kulda meil ei ole,
kuid meil on midagi muud ja seda me ka sulle anname.
Jeesuse Kristuse, naatsaretlase nimel, tõuse üles ja kõnni!"
Peetrus oli näinud, mida Jeesus oli ta ämmaga teinud -
Jeesus haaras ta ämma käest kinni ja aitas ta voodist püsti.
Nii haaras ka Peetrus selle jalutu mehe käest kinni
ja aitas ta püsti.
See mees hüppas püsti ja oli täiesti terve.
Ta hakkas hõiskama: "Imeline! Tänu Jumalale!
Olen terve ja suudan jälle käia!"
Tänu millele see kõik sündis?
Tänu Jumalale, kes avaldas oma mõju.
Tänu Jeesusele ja Pühale Vaimule, kes tegutsevad ning avaldavad mõju.
Usun, et me vajame ja igatseme seda enda keskelegi,
et Jumala väe liikumine poleks midagi ebatavalist, vaid tavalist
ja et Jumal saaks selle eest kogu au.
Nii need asjad kõik jätkusid, millest võid lugeda oma Piiblist,
jõudes ka Peetruse kirjadeni.
Peetrus räägib seal elavatest kividest ehk meist,
kes peame pühendama end, et meist saaks ehitada püha templi.
Nii et, tänu Jeesusele Peetruse eest ja kõigi teistegi eest,
kes on kogenud, kuidas Jumala vägi on muutnud nende elu
ja nende ülesandeid ning saatust.
Jumal tahab teha seda sama sinugi elus.
Ole õnnistatud!
Ühtlasi tahame ka palvetada koos, mistõttu võta see vastu
ja ole valmis astuma vee peale,
nähes, kuidas Jumala tõotused ei vea alt.
Nii nagu Peetrus palus jalutul mehel tõsta oma käe,
nõnda palume ka sul tõsta oma käsi
ja lase meil sellest mõtteliselt kinni haarata.
Palu koos meiega, kui palume nüüd.
Jeesus Kristus,
kõik me sõbrad, kelle käsi on hetkel välja sirutatud -
õnnista ja tugevda neid.
Lase neil kogeda oma eheda väe vabanemist.
Ja need, kes ei ole Sind veel vastu võtnud...
Sina, kel sul pole veel isiklikku suhet Jeesusega,
ütle meie järel: Jeesus Kristus,
ma usun Sinusse
ja tulen Su ette,
paludes,
et andestaksid kõik mu patud.
Päästa mind!
Tahan saada Jumala lapseks
ja alistun Sulle just praegu.
Nii nagu Peetrus alistus, nõnda alistun ka mina.
Sa muudad mu elu.
Aitäh Sulle Jeesus!
Aamen.
Jumal õnnistagu sind!
Jumalasulasena tahan öelda sulle,
et kui palusid seda palvet nii nagu me palusime, -
siiralt ja kogu südamest,
siis ole vaba!
Jeesus on tulnud su ellu ja sa oled nüüd Jumala laps,
mistõttu oled ka uuestisündinud.
Võta meiega soovi korral ühendust, sest tahame olla olemas su jaoks.
Näeme taas järgmine kord!
Kõike head!
Jeesust ümbritsesid inimesed,
kes kummardasid Teda ka oma varaga.
Nad ei jutlustanud ega teinud seda, mida Jeesuse jüngrid tegid,
kuid nad andsid oma osa,
kandes hoolt selle eest, et majandusasjad olid korras.
Soovides toetada TV7 tööd, võid helistada 900 1777 (hind 7. eur)
või teha ka pangaülekande, leides me andmed www.tv7.ee
Aitäh sulle ja ole õnnistatud!
Tõlge: Anne-Ly Raukas