AJAKOHAST OTSE TAEVAST
On ülestõusmispühad,
mis võiks öelda, on kogu ristiusu tuum.
Pole midagi olulisemat kui see, et Jeesus suri,
kannatas ja tõusis surnuist üles.
Kui seda kõike poleks toimunud,
oleksime me kõik täiega lootusetus olukorras.
Oleksime tõesti.
Tere tulemast me saatesse,
kus käsitleme täna ülestõusmispühade sõnumit.
Alustame muidugi juba ajast pisut enne seda.
Usun, et kui räägime lunastusest,
siis lunastus ei kätke endas ainuüksi Jeesuse ristisurma.
See kätkeb endas ka Ta alistumist Ketsemani aias,
kus Ta palvetas ja higistas verepisaraid,
kannatades tohutul määral.
See oli ka see koht, kus Ta ütles Jumalale,
et sündigu Jumala ja mitte Tema tahtmine.
See on ikka väga kõnekas - mitte minu, vaid Sinu tahtmine Jumal.
Jeesus oleks võinud kutsuda endale appi
suure hulga ingleid, kes oleksid seisnud Ta eest.
Ta oleks võinud jätta kogu selle loo ja kõik patused sinna paika,
kuid siis poleks ka Jumala plaan täitunud.
Sest Jumal hakkas kohe peale inimese pattu langemist
planeerima ja ka näitama,
et Ta kavatsus on osta inimene tagasi lähedasse osadusse iseendaga.
Nii et, kui panna tänasele saatele mingigi pealkiri,
siis see võiks olla "Minu pärast".
Ta tegi seda minu pärast.
Tahame lugeda sulle alustuseks Jesaja raamatu 53. peatükist,
kus on kuulutatud ette Jeesusest, Tema surmast ja kannatustest
ning kõigest sellega seonduvast.
Jesaja 53:4 on öeldud:
"Ent tõeliselt võttis ta enese peale meie haigused ja kandis meie valusid.
Meie aga pidasime teda vigaseks, Jumalast nuhelduks ja vaevatuks.
Ent teda haavati meie üleastumiste pärast..."
Jooni see koht nii oma Piiblis kui veelgi enam oma meeltes alla -
see kõik oli minu pärast.
Nii et, kui me tähistame ülestõusmispühi,
tundes rõõmu sellest, et Ta elab ja et Ta on meie poolt,
olles hea ja armuline,
siis see kõik on võimalik vaid tänu sellele,
et Ta tegi seda minu pärast.
Oled ehk vahel mõelnud, miks pidi Jeesus üldse surema,
siis Ta ei surnud mitte oma pattude pärast,
sest Ta ei teinud mitte kunagi pattu.
Mõtle sellele!
Jeesus oli ühtaegu nii täiuslik inimene kui ka täiuslik Jumal.
Kuid isegi, et Ta oli täiuslik inimene, siis Temagi väsis.
Ta oli inimene ja Ta väsis.
Tal tekkis nälg ja Ta sõi.
Osa inimesi arvavad, et Ta sõi ja jõi isegi liiga palju,
kuid Ta oli siin maa peal kui inimene.
Kuid olles kogu selles olukorras, ei teinud Ta kunagi pattu.
Ta ei teinud kunagi ühtki pattu,
mistõttu Ta ei pidanud ka surema oma pattude pärast.
Kui Ta aga läks ristile Kolgatal, kus kummalgi Ta pool oli röövel
ja samas Ta jüngrid ning lähedased,
kes olid Teda kõik need aastad järginud,
siis seal ristil surres mõtles Ta sinu peale.
Ta mõtles Pia peale.
Võrratu! - Imeline.
Ta mõtles seal minule ja meile kõigile, surres meie eest.
"Ent teda haavati meie üleastumiste pärast,
löödi meie süütegude tõttu.
Karistus oli tema peal, et meil oleks rahu..."
Et meil oleks rahu.
Sa võid kogeda Jumala rahu.
See on miski, mida ka üksteist kohates tihti soovime:
Rahu sulle, vend! Rahu sulle, õde!
Rahu teile!
See on igati OK, kui seda tõsiselt soovime.
Jeesus tõepoolest tuli ka selleks, et tuua meile rahu ja hingamist,
mistõttu võime olla julged Jumala palge ees.
Tahan sulle lugeda ka 1. Korintlaste kirjast,
kus Paulus samuti kirjutab neist asjadest,
kui ta toob esile evangeeliumi.
Sellega on nimelt selline lugu,
et me ei tohiks kunagi alustada valest otsast,
kui räägime evangeeliumist
ja jagame seda inimestega, kes pole sellest midagi kuulnud
ega seda veel vastu võtnud.
Seetõttu peame alati alustama õigest otsast,
öeldes, et nii see oli ja on
ja tänu sellele saame ka kuulutada nii iseendale kui teistele häid uudiseid
Paulus ütleb 1. Korintlastele 15:1:
"Aga nüüd ma teen teile, vennad, teatavaks evangeeliumi,
mida ma teile olen kuulutanud, mille te ka olete vastu võtnud,
milles te ka seisate ja mille läbi te ka pääsete."
Selle kaudu te ka pääsete.
Võid öelda: "Halleluuja! Tänu Jumalale!
Me pääseme evangeeliumi kaudu."
"Selle läbi te ka pääsete, kui peate kinni sõnadest,
millega ma teile evangeeliumi kuulutasin.
Muidu olete küll ilmaaegu saanud usklikuks.
Ma olen teile ju kõigepealt edasi andnud seda,
mida ma ka ise olen vastu võtnud: et Kristus suri meie pattude eest."
Kristus suri.
Jumal Jeesuses, suri meie pattude eest.
Ta kandis me patud ja maksis me võlad,
ostes meid vabaks ja avades meile ukse oma riiki.
Nii võime olla Tema kuningriigis mitte vaid ajutiselt
või vaid siis, kui meil on raske,
aga me võime elada ja olla seal igavesti,
tundes rõõmu sellest, mida Jeesus ristipuul tegi.
Loeme ka Johannese evangeeliumit,
kuna tahame näha ja kogeda risti väge.
Risti väge, vere väge.
Me usume vere evangeeliumisse.
Risti evangeeliumisse.
Me usume, et see on see, mille kaudu pääseme jumalariiki.
Johannese 19:17 on öeldud:
"...ja ta läks välja, kandes ise oma risti
Pealuuasemeks hüütud paika..."
Kas see oli see paik siin Jeruusalemmas?
Võimalik.
Või see teine paik Jeruusalemmas? Võimalik.
Kuid üks on kindel - see oli Jeruusalemmas
ja siin, nendel aladel.
Meie pääste ei peitu selle täpse asukoha teadmises,
kuid see paik siin - Jeesuse hauaaed,
loob meile hea pildi sellest, mis toimus Pealuuaseme paigas
ja mida heebrea keeles kutsutakse Kolgataks.
Nii oleme siis meiegi ülestõusmispühade ajal Kolgatal.
Kolgata, mis toimus minu pärast. Tänu Jumalale, et Jeesus seda tegi.
"Seal nad lõid risti tema
ja temaga koos kaks muud surmamõistetut,
teine teisele poole, aga Jeesuse keskele."
Me oleme kuulnud neist röövlitest, kellest üks pilkas Jeesust,
kuid kellest teine ütles:
"Jeesus, mõtle mu peale, kui lähed oma kuningriiki."
Jeesus ütles: "Täna saad sa olema minuga paradiisis."
On imeline näha, et selleks polnudki rohkem tarvis
kui vaid pöörduda kogu südamest Jeesuse poole
ja ristil täide viidud lunastustöö avas sellele röövlile tee.
"Aga Jeesuse risti juures seisid tema ema
ja tema ema õde Maarja, Kloopase naine,
ja Maarja Magdaleena.
Kui nüüd Jeesus nägi risti kõrval seismas oma ema
ja jüngrit, keda ta armastas,
siis ta ütles emale: Naine, vaata, see on su poeg!”
Seejärel ütles ta oma jüngrile: Vaata, see on su ema!”
Ja selsamal tunnil võttis jünger ta enda juurde.
Pärast seda ütles Jeesus, teades, et kõik on juba lõpetatud,
et Kiri läheks täide: Mul on janu.”
Seal seisis äädikat täis anum.
Nad torkasid nüüd äädikaga immutatud käsna
iisopi roo otsa ja ulatasid selle tema suu juurde.
Kui nüüd Jeesus oli võtnud äädikat, ütles ta: See on lõpetatud!”
ja langetanud pea, heitis hinge."
Ta suri meie eest.
Paulus ütles, et kui Jeesus suri, siis Ta maeti peale seda maha.
Võid ehk imestada,
miks seda nii väga rõhutatakse, et Jeesus maha maeti.
Usun järgmist.
Kui Jeesus suri, siis ilmselgelt Ta kannatas palju
ja maksis Kolgata ristil kogu hinna.
Kuid seal surres läks Ta ka alla surmavalda
kuulutama oma võitu ja lepituse väge
kõigile neile, kes olid surmavallas vangis
Noa päevist alates.
Kui Noa kuulutas oma suure laevaga omal moel evangeeliumi,
kutsudes inimesi laeva, kes ei tahtnud sinna minna,
siis Jeesus läks sinna surmavalda ja Jumal andis neile teise võimaluse.
Nii usume ka, et paljud neist võisid öelda:
"Me ei saanud millestki aru ega mõistnud, milles oli asi.
Kuid me tahame saada osa sellest,
mida Jumal on meie heaks läbi Jeesuse lepitustöö teinud."
Nii et, Jeesus läks alla surmavalda,
võttis surmavalla võtmed enda kätte ja lömastas mao pea,
tõustes siis sealt uuesti üles.
Tänu Jumalale, et see lugu ei lõppenud hauaga,
vaid jätkus kolmandal päeval.
Loeme siinkohal Johannese 20. peatükist:
"Maarja Magdaleena tuli hauale nädala esimese päeva varahommikul,
kui oli alles pime, ja nägi, et kivi oli haualt ära tõstetud.
Ta jooksis siis ja tuli Siimon Peetruse
ja selle teise jüngri juurde, keda Jeesus armastas,
ja ütles neile: Nad on Issanda hauast ära viinud
ja me ei tea, kuhu nad on ta pannud.”
Peetrus läks nüüd välja ja see teine jünger ka
ning tulid haua juurde.
Nad jooksid mõlemad koos,
ent teine jünger jooksis Peetrusest kiiremini
ning jõudis haua juurde esimesena.
Ja kummargil sisse vaadates nägi ta surilinu.
Ometi ei astunud ta sisse.
Siis tuli ka Siimon Peetrus temale järele ja astus hauda sisse
ja nägi maas olevaid surilinu
ja higirätikut, mis oli Jeesuse pea ümber olnud,
et see ei olnud koos surilinadega,
vaid eraldi kokkumässituna teises kohas."
Peatume siinkohal korraks.
Tegu oli nädala esimese päevaga ehk siis pühapäevaga.
Vaadates neid päevi lähemalt, siis meil on Suur Reede,
vaikne laupäev ja pühapäeval ülestõusmispühad.
Ehk siis - ülestõusmispühad on alati pühapäevasel päeval.
Lisaks sellele ütleb ka Piibel, et see kõik sündis kolmandal päeval,
nii et, kui hakata lugema, siis reede, laupäev
ja pühapäev, mis ongi kolmas päev, mil Jeesus surnuist üles tõusis.
Kuid kui need naised siis Jeesuse hauale jõudsid,
olid neil hoopis teised mõtted peas.
Nad olid toomas lõhnaaineid ja ürte, et Jeesuse ihu võida,
aga hauakivi oli hoopis ära veeretatud ja haud oli tühi.
Kuidas küll sellele reageerida?
Usun, et kui me oleks seal olnud, oleks see olnud pisut hirmuäratavgi.
Eeldavasti oleksime reageerinud samuti nagu need naised,
kes arvasid, et nende Jeesus oli ära viidud.
Sest see oli nende esimene mõte - et Jeesus on kuhugi mujale ära viidud
või ära varastatud.
See, mida Jeesus oli neile lubanud, ei torganud neile esmalt pähegi!
Kuna midagi sellist polnud ju kunagi varem juhtunud,
siis kuidas saakski millegi sellise peale mõelda?
See kõik on ka osa apostlite tegude raamatust.
Kui loed sealt näiteks 2. peatükki,
siis seal on juttu Peetruse jutlusest nelipühi päeval.
Peetrus puudutas Jeesuse surma mitmel teiselgi korral,
kuid ta ütleb seal 2. peatükis,
et see polnud isegi võimalik,
et surm oleks saanud Jeesust kinni hoida.
See oli võimatu ja see on ka see, mida ennist mainisin,
et Jeesus ei teinud kunagi pattu ja Tal ei olnud mingit süüd.
Nii ei saanud ka hingevaenlane ega surm Teda kinni pidada.
Haudki ei saanud jääda kinniseks, sest Jeesus oli elu ja küllus.
Jeesus ütles, et Ta on tee ja tõde ja elu,
mistõttu Ta tõusis kolmandal päeval surnuist
nii elavana kui eluna.
Võrratu päev.
Me näeme selles loos ka inimlikke külgi,
sest kui Peetrusele ja Johannesele mindi ütlema,
et haud on tühi ja Jeesus on üles tõusnud,
siis neil oli raske uskuda, millest naised rääkisid.
Ma küll ei tea, miks see nii oli,
kuid neil oli tõsine kahtlus, et naised kas liialdavad
või siis kujutavad seda kõike ette.
Kuid samas oli neil siiski huvi kogu loo vastu,
mistõttu nad panid haua poole jooksu.
Ja tegid seda koheselt.
Oleks lahe olnud võtta aega, kaua neil selleks kulus,
kuid kiiresti igal juhul.
Johannes oli ilmselgelt noorem ja eeldavasti ka paremas vormis,
mistõttu ta jõudis esimesena hauale
ning Peetrus siis mõned meetrid tema järel.
Johannes ei vaadanud isegi hauda sisse,
kuid Peetrus tegi seda, nähes, et Jeesus on üles tõusnud,
kuna seal olid Ta surilinad ja kõik muu, millest lugesid.
Ole hea ja jätka palun salmist 11.
"Maarja seisis aga haua kõrval väljas ja nuttis.
Kui ta nõnda nuttis, vaatas ta kummargil hauda
ja nägi kahte valges riides inglit istuvat seal,
kuhu oli pandud Jeesuse ihu, ühte peatsis ja teist jalutsis,
ja need ütlesid talle: Naine, miks sa nutad?”
Tema vastas neile:
Nad on mu Issanda ära viinud ja ma ei tea, kuhu nad on ta pannud.”
Kui ta seda oli öelnud,
pöördus ta ümber ja nägi Jeesust seismas,
aga ta ei teadnud, et see on Jeesus.
Jeesus ütles talle: Naine, miks sa nutad?
Keda sa otsid?”
Maarja arvas ta aedniku olevat ja ütles talle:
Isand, kui sina oled ta ära kandnud,
siis ütle mulle, kuhu sa ta panid, ja ma ise toon ta ära.”
Ja Jeesus ütles talle: Maarja!”
Too pöördus ümber
ja ütles talle heebrea keeles: Rabbuuni”,
see tähendab Õpetaja”.
Me ju mäletame Maarjat -
Maarja Magdaleenat,
kellest oli välja aetud seitse kurja vaimu.
Ta oli kord olnud nii kiusatud ja seotud;
nii probleemses olukorras, et ta ei teadnud, mida teha.
Kuniks Jeesus tuli ja kuulutas oma sõna,
tervendades ka haigeid ning ajades välja kurje vaime.
Pole siis ime, et Jeesus ütles oma jüngritele
ja seeläbi ka meile, et peame ajama välja kurje vaime.
Maarja oli seda kogenud
ja ma usun, et kuna ta sai Jeesuselt nii palju,
siis seetõttu ta ka armastas Teda nii palju.
Nii ta ei talunud ka teadmatust selles osas,
kus Jeesus oli.
Teisalt aga -
ta koges üht soojust, särinat ja armastust,
mistõttu, kui Jeesus ütles: "Maarja", siis ta teadis, et tegu on Jeesusega.
Kuidas sealt edasi läheb?
"Jeesus ütles talle:
Ära puuduta mind, ma ei ole veel üles Isa juurde läinud.
Aga mine mu vendade juurde ja ütle neile:
Ma lähen üles oma Isa ja teie Isa
ning oma Jumala ja teie Jumala juurde.”
Jeesus ütles: "Mine mu vendadele ehk jüngritele ütlema,
et nad läheks Galileasse ja ma kohtun nendega seal."
Kuid samas ta ütles ka: Ära puuduta mind."
Ära puuduta mind, sest ma pole veel Isa juurde läinud."
Kui Jeesus hiljem Galileasse läks ja end seal oma jüngritele ilmutas,
siis see oli imeline!
Samas oli Toomas sealt puudu.
Mul pole aimugi, millega ta küll sel hetkel tegeles?
Võimalik, et ajas mingeid praktilisi asju,
mistõttu ta polnud ka kohal, kui Jeesus tuli.
Nii et, kui nad siis hiljem ütlesid Toomasele,
et Jeesus käis seal -
et Ta on üles tõusnud ja nad nägid Teda;
et nad istusid ja sõid-jõid koos
ja et Jeesus oli tulnud läbi suletud ukse,
siis Toomas ei uskunud seda mitte.
Ta julges eristuda teistest ajal, kui kõik väitsid, et see nii oli.
Ta polnud selles teps mitte kindel, mistõttu ta ütles ka,
et kui ta ei saa katsuda Jeesuse käsi ja külge,
ei pea ta seda ka tõeseks.
Ja läks vaid hetk, kui Jeesus tuli taas tagasi
ja Toomas oli samuti seal,
mistõttu Jeesus käskis tal end katsuda.
Nii et, siin oli tegu hoopis teise korraldusega.
Kui Ta varem oli keelanud Maarjal end puudutada,
siis Toomasele ütles Ta: "Puuduta aga!"
Mispeale Toomas puudutaski, uskudes ja mõistes,
et nüüd on piisavalt tõendeid Jeesuse ülestõusmise kohta.
Kui me seda kõike loeme, siis võib ka arvata,
et Jeesus oli toonud kogu loosse kaasa
ka oma vere -
vere, mis kõneleb lepitusest, puhastusest ja vabadusest,
mis on mõeldud meile kõigile.
Kuid lõpetuseks tahaksin lugeda veel 1. Korintlaste kirjast,
vaadates sealt, mida Paulus ütleb.
Paulus polnud siis veel kaasas,
kui kõik eelpool mainitud lood juhtusid.
Ta sai sellest kõigest hiljem osa,
aga ta ütleb, et see kõik on evangeeliumi tuum.
See, et Jeesus suri, maha maeti, kolmandal päeval surnuist tõusis
ja end ilmutas.
Ta ilmutas end algul Keefasele ja siis ülejäänud 12'le jüngrile.
1. Kor.15:6 "Seejärel näitas ta ennast ühtaegu enam kui viiesajale vennale,
kellest enamik on veel praegugi elus, mõned aga on läinud magama;
siis näitas ta ennast Jaakobusele, seejärel kõigile apostlitele.
Aga kõige viimaks näitas ta ennast ka minule kui äbarikule."
See on ikka täiega võimas - Paulus kohtus ülestõusnud Jeesusega
oma Päästjaga!
Nii võime ka nii mina kui Piia kui sajad miljonid inimesed öelda:
"Viimaks näitas Ta end meilegi."
Me kõik oleme näinud, kuulnud ja kogenud Teda,
sest Ta on rääkinud me ellu.
Ta on kutsunud meid ja me oleme võtnud Ta vastu,
kogedes nii Ta ülestõusmise väge kui vabadust oma pattudest.
Samas äratab see ülestõusmise vägi üles ka me surnud ihud;
me kogeme tervist ja jõudu tänu Jeesuse lepitustööle
ja tänu sellele, kui Ta meid puudutab.
Küsimus vaid on, kas ka sina oled Teda isiklikult kogenud?
Võid sa öelda, et Ta on ilmunud sullegi?
Kui ei, siis nagu taustaltki näed, siin on inimesi,
kes liiguvad sisse-välja Jeesuse hauast
ja võivad ühtviisi kinnitada,
et Jeesus ei jäänud siia hauda, vaid on üles tõusnud
ja elab paljude inimeste sees.
Seetõttu tahame palvetada koos.
Palu koos meiega ja korda Pia järel neid lihtsaid sõnu,
kui kutsume Jeesuse su ellu.
Ma palume nii:
Aitäh Sulle Jeesus
Kolgata risti eest.
Ja aitäh Sulle Jeesus
tühja haua eest.
Sa tegid seda minu eest.
Sa surid minu eest.
Sa tõusid minu eest surnuist.
Ma usun Sinusse
ja Sinu lepitustöösse,
mis on päris.
Ma tunnistan,
et Jeesus on ka minu Issand.
Lase mul näha Sind
ja kogeda Sind.
Aitäh, et see sünnib just praegu
Jeesuse nimel.
Ma olen nüüd Jumala laps.
Aamen.
Ole õnnistatud! Jeesus saab ilmutama end sulle.
Ühtlasi tahan kuulutada sulle su patud andeks,
öeldes, et oled nüüd Jumala laps ja teel taevasse.
Järgi Teda igapäevaselt ja vaata meid taas järgmine kord!
Kõike head! - Kohtumiseni!
Jeesust ümbritsesid inimesed,
kes kummardasid Teda ka oma varaga.
Nad ei jutlustanud ega teinud seda, mida Jeesuse jüngrid tegid,
kuid nad andsid oma osa,
kandes hoolt selle eest, et majandusasjad olid korras.
Soovides toetada TV7 tööd, võid helistada 900 1777 (hind 7. eur)
või teha ka pangaülekande, leides me andmed www.tv7.ee
Aitäh sulle ja ole õnnistatud!
Tõlge: Anne-Ly Raukas