AJAKOHAST OTSE TAEVAST
Oleme Väike-Aasias, Türgis ning see siin on Hierapolis.
Siin on kunagi olnud suur linn
ja sellest järgi jäänud varemed on veelgi üsna ilusad.
See oli lausa nii suur linn, et siin elas u 150 000 inimest.
Peaaegu sama suur kui Turu linn.
Hierapolis asub nii Laodikeia kui Kolossa lähedal.
Pauluse kirjade põhjal teame, et Kolossas oli ka kogudus,
kuna ta kirjutas ühe oma kirjadest ka neile.
Samuti saatis Jeesus sõnumi Laodikeia kogudusele.
Nii et siin lähedal on olnud kogudusi,
mille liikmeskond moodustas eeldavasti 10% kogu elanikkonnast.
Ja kindlasti oli siingi palju usklikke,
kuna siingi paigas oli kogudus, mis aktiivselt tegutses.
Kuid selle paigaga on seotud ka muud ajalugu.
Ja vaata, kui palju kauneid anemoone siin on.
Neid on siin lausa ümberringi.
No sina oled meil lillede tundja. - See on anemoon.
Anemooni kohta on öeldud,
et see sümboliseerib kui märtrite verepiisku.
Siin paigas on olnud palju märtreid.
Kristliku algkoguduse puhul oli see üsna tavaline nähtus,
et inimesed pidid andma oma elu usu eest, mille olid vastu võtnud.
Nii et see kuulus otsekui sellesse "paketti".
Tänapäeval, kui tuleme Jeesuse juurde,
mõtleme pigem sellele, kuidas Ta meid õnnistada saaks
ja kuidas Ta me patud saaks ära likvideeritud,
et võiksime elada paremat elu.
Kuid ristiusu peamine mõte on siiski see,
et ma pühendan end täiega Jeesusele.
Nii nagu ma pühendan end täiega oma naiselegi.
Kui ma sulle kord altaril "jah" ütlesin - sellest saab peagi 46 aastat,
siis ma andsin ühe tõotuse nii Jumala, pastori kui koguduse ees,
et see on midagi, millele ma pühendan end
kogu oma elupäevade lõpuni.
Ristiusus on sama lugu.
Jeesus küsib mu käest: "Kas tahad järgida mind?"
ja ma vastan: "Tahan."
Õigemini: "Tahan kohe rõõmuga järgida Sind!"
Kuid see tähendab pühendumist nii elus kui surmas,
nii heas kui halvas.
Ükskõik, mis olukorrad, ma järgin Jeesust.
Ja sellist laadi usku leiduski palju just algkoguduses.
Tahame tänada sind nii su palvete kui rahalise toe eest,
mis aitab viia Jumala Sõna edasi.
TV7 tööd on võimalik toetada helistades 900 1777 (7 eur) Täname!
Hierapolises oli suursugune teater.
Siia mahtus 15 000 inimest,
mis annab kinnitust sellest, et linnas elas u 150 000 inimest.
Tol ajal mängiti etendusi 10 korda,
nii et igal linnaelanikul oli võimalus käia seda vaatamas.
Nii et arvutus käis nii, et kui linnas on 150 000 inimest,
peab teater mahutama 15 000 inimest.
Ja muide ka orjad võisid käia etendusi vaatamas,
ainult et nad ei võinud istuda, vaid pidid seisma.
Samas me ei tea, kas neid ka selle inimhulga sisse arvati.
Me ei tea tõesti.
Kuid tore oli see, et kõik olid siiski kaasatud.
Kahjuks meil on siin see lill... - Anemoon.
Ja see sümboliseeris midagi verega seonduvat?
Märtrite verepiisku.
Nii vähemalt on öeldud.
Seega on üsna tõenäoline,
et ka siin samas paigas tapeti kristlasi.
Kuid siin teatris ei näidatud vaid teatritükke, onju?
Ei. See oli ka paik, kus klaariti nö arveid.
Ehk kui kellelgi oli kellelegi midagi öelda, tuldi siia
ja eeldavasti peeti siin kohutki.
Ehk siis ühes teatri vaatamisega aeti ka muud asjad korda.
Kuid see oli ka tolleaegne lävimiskeskus,
kus oma mõtteid-arvamusi avaldada,
nii nagu me seda tänapäeval Facebookis teeme.
Olen ise küll veidi muretsenud selle pärast,
et meie tegelik võimalus kristlastena FB's mõju avaldada,
on jäänud kuidagi kesiseks.
Eks kristlased räägi muidugi ka muudest asjadest,
kuid üks viga, mida FB's sageli tehakse,
on see, et hurjutatakse neid, kel' puudub ühine arusaam asjadest.
Palju avaldatakse ka arvamust usklike, nende kommete ja mõtete kohta,
mõistes vahel ilma taustainfot omamata teisi hukka.
Huvitav on see,
et taoliste asjade jaoks on alati mõni kindel koht olemas
ja tol ajal oli selleks just see paik siin.
Kuid neil polnud arvuteid ja FB'i,
nii et viimaste aastate areng selles vallas
on tulnud ühtaegu kasuks, kui toonud kaasa ka palju halba.
Nii et peaksime olema ettevaatlikud oma avalikes väljaütlemistes.
Samas on tore, et meil on E-post ja saame ka FB'i teel sõnumeid saata.
See muudab suhtlemise nii palju lihtsamaks.
Seda enam, et sul on ju kindlasti ka mobiiltelefon pidevalt käepärast,
nii et võid lugeda sõnumeid, kus iganes ja millal iganes.
Kuid nüüd Piibli juurde,
sest tahame rääkida sellest tõsisest teemast,
et inimesed andsid oma elu oma usu eest
sellistes linnades ja paikades nagu need siin.
Loomulikult nad ei teinud seda vabatahtlikult,
kuid olud olid sellised.
Olukord oli lausa nii tõsine, et kristlased hakkasid juba mõtlema,
et kui nad peavadki minema märtrisurma,
siis on see suurim eesõigus surra nii
nagu nende Issand Jeesuski oli surnud.
Kuid nad loomulikult ei otsinud seda ise. - Muidugi mitte.
Vaid see lihtsalt käis nende usuga kaasas.
Jah, see kuulus nö "paketti",
olles seotud varem mainitud "ma tahan" otsuse ja pühendumisega.
Mingi aeg, kui ristiusk oli eksisteerinud u 100-150 aastat,
oli ka ristimine üheks märgiks inimese kindlast otsusest
järgida Jeesust.
Kuid enne seda koguti need vastpäästetud kokku
ja võeti 1-2 aastat aega, et neid õpetada.
Apostlite tegude raamatus on öeldud, et kes usub ja saab ristitud,
see ka päästetakse,
nii et inimesed läksid kindlal meelel ristimisele.
Usun, et usk, ristimine ja pääste käivad endiselt käsikäes.
Kuid tol ajal sooviti rajada neile vastpäästetuile üks tugev alus,
neile, kes tõesti uskusid ja tahtsid järgida Jeesust,
et nad teaksid täpselt, mida nad teevad
ega saaks hiljem öelda, et mind veeti lihtsalt kaasa
ja mõned teised hakkasid ka usklikuks ja liitusid kogudusega.
See oli tookord kohati isegi nagu pop asi minna sellega kaasa.
Kuid koguduste juhid tahtsid vältida seda.
Seetõttu, kui inimene läks 1-2 aasta pärast ristimisele,
küsiti ta käest: "Usud sa Jumalasse?"
ja inimene pidi vastama: "Usun, usun."
"Usud sa Jeesusesse?" - "Usun, usun."
"Usud sa Püha Vaimu?" - "Usun, usun."
Seejärel aga kasteti inimene kas korra või kolm korda vette
ja sellega oli inimese otsus pitseeritud.
Sellest polnud enam tagasiteed
ja otsus järgida Jeesust kehtis nii heas kui halvas.
Usun, et see on hea, kui asju ei võeta kergemeelselt.
Olen märganud, et kui usku võetakse kergekäeliselt,
pole ka tulemused kõige paremad.
Kui aga inimene juurdub Jumalas ja mõistab kõigi nö "arvutuste" põhjal,
et selle otsusega kaasneb palju eeliseid -
me saame oma patud andeks, leiame rahu Jumalas
ja igavese elu tõotuse.
Meil tekkib palju uusi suhteid
ja me õpime armastama oma vaenlastki.
Nii et palju eeliseid.
Jumal kannab ka hoolt me eest,
olles me Isa ja vastutades me elude eest.
Piiblis on öeldud, et nõnda kui Jumal ehib lilli põllul ja toidab taevalinde -
mõtle kui palju on maailmas linde, kes kõik saavad kõhu täis! -
siis kui palju enam Ta hoolib meist!
Ehk siis, me ei pühenda oma elu ja usku
isandale, kes pole ehe, hea ja õiglane.
Jumal on hea!
Kuid samas, nagu Pauluski ütles:
"Sõltumata sellest, kas elan või suren - ma kuulun ikkagi Kristusele."
Tahaksin lugeda ka Piiblist mõned salmid.
Vahel inimesed loevad Piiblit sellesse tegelikult sööbimata.
Seetõttu ongi me sooviks
näidata sulle taustana ka neid Piibli kohti nagu me selja taga,
et see ärataks su kujutlusvõime ja sa mõistaks,
kuidas see tol ajal kõik olla võis ja mil' tingimustel Jeesust järgiti.
Kuid vaatame Johannese evangeeliumi 1 peatükki,
kus Johannes ütles oma jüngritele:
"Vaadake, see on Jumala Tall, kes võtab ära kõik maailma patu!"
See äratas ta jüngrites huvi
ja nad hakkasid järgima meest,
keda Johannes nimetas Jumala Talleks.
Jeesus märkas seda, mistõttu Ta pöördus nende poole
ja küsis: "Mida te otsite?"
Nad vastasid: "Kus Sa elad?"
Päris huvitav, mis asjust nad algul rääkisid!
Tahtsid teada, kus Jeesus elab!
Nad ehk lootsid, et saavad Talle külla minna,
juua tassikese teed ja vestelda Temaga,
saamaks paremini aru, mida Johannes sellega mõtles,
kui ütles, et Jeesus on Jumala Tall, kes kõrvaldab maailma patud.
Jeesus ütles: "No tulge vaadake!" ja nad läksid.
See andis neile ühe kinnituse ja kindluse,
et tegu on tõesti Messiaga.
Et Ta on Kristus ja see, keda juba kaua aega oodatud
ning kelle tulemise pärast palutud, jälgides aegu ja hetki.
Johannese 1:41 räägib Andreasest, kelle kohta on öeldud:
"Ta leidis esmalt oma venna Siimona ja ütles talle:
Me oleme leidnud Messia!” - see on tõlkes Kristuse”.
Andreas viis venna Jeesuse juurde.
Jeesus ütles tollele otsa vaadates: Sina oled Siimon, Johannese poeg,
sind peab hüütama Keefaseks!” - see on tõlkes Peetruseks.
Järgmisel päeval tahtis Jeesus minna Galileasse.
Ja ta leidis Filippuse ja ütles talle: Järgne mulle!”
Filippus oli pärit Andrease ja Peetruse kodukülast Betsaidast.
Filippus leidis Naatanaeli ja ütles talle: Me oleme leidnud tema,
kellest on kirjutanud Mooses Seaduses ja Prohvetid:
Jeesuse, Joosepi poja Naatsaretist.”
Ja Naatanael ütles talle: Mis võib küll Naatsaretist head tulla?”
Filippus ütles talle: Tule ja vaata!”
Filippus oli Peetruse ja Andrease tuttav, olles pärit samast linnast.
Kui ta kuulis teiste käest, et nad on leidnud Messia,
tuli ta ka ise ja veendus, et see tõesti on Messias.
Ja seejärel hakkas ta koheselt ka teistele tunnistama.
Ta kohtas Naatanaeli ja ütles: "Me oleme leidnud Ta!"
"Me oleme leidnud Messia! Tule vaata!"
Naatanael aga vastas: "Mida head saab ka Naatsaretist tulla?"
"No tule vaata, see on Tema!"
Midagi juhtus ja Filippus oli algusest peale täis suurt indu.
Järgides Jeesust ja Tema 12 jüngrit, kuigi Tal oli ka teisi järgijaid -
vahel oli neid 70, vahel vähem, vahel rohkem,
pluss muidugi suured rahvahulgad, kes oleks siia teatrissegi ära mahtunud.
5000 meest koos oma naiste-lastega.
Kuid mis sa arvad neist 12 mehest, kes järgisid Jeesust?
Neist said apostlid ja nad viisid edasi Jumala Sõna
ning kõike, mida Jeesus oli neile õpetanud.
Võime küsida ka seda,
kuidas Jeesus üldse julges teha neist apostlid,
pidades neid kui oma paremaks käeks?
Nende seas olid ka osad, kes olid eriliselt lähedased Talle -
Johannes muidugi, aga ka Jaakobus ja Peetrus.
Kuid Ta usaldas neid kõiki
ja ma usun, et üks põhjus selleks oli see, et nad olid ustavad.
Nad järgisid Jeesust ja olid alati koos Temaga.
Piiblis pole ühtegi kohta, mis viitaks sellele,
et nad oleksid palunud nädalakese või kuu puhkust,
et teha ka vahelduseks midagi muud, võtta veidi vabalt ja olla perega vms.
Meil pole mingit kinnitust sellele.
Jah, Piibli põhimõte on küll see,
et me peame kandma head hoolt oma perede eest
ja hoolitsema oma laste eest.
Nii et sellest nad ei loobunud,
kuid samas olid nad siiski igapäevaselt Jeesusega
ja see oli ka huvitav nende jaoks.
See polnud mingi igav asi kuulata Jeesust õpetamas Mäejutlust,
mis kätkes endas hoopis erinevaid teemasid ja asju.
Nii et nad istusid ja kuulasid - eeldavasti lausa suu ammuli,
imestades selle üle, mida kõike nende Issand ei õpeta.
Ega see tänapäevalgi ole igav järgida Jeesust.
Me suhtleme Temaga pidevalt ja see kõik on nii loomulik,
et ega me vajagi Temast mingit puhkust.
Nii on.
Samas aga leidub alati neid, kel' pole huvi kuulata Jumala Sõna,
kes ei viitsi minna jumalateenistusele,
et kohtuda teiste usklikega ja palvetada üheskoos.
Kellel on alati nii palju muud tegemist.
Olen märganud ühte asja, et kui inimene kogeb Jumala õnnistusi..
Olen näinud inimesi, kes on kogenud nii palju õnnistusi.
Jumal on kinkinud neile tööd ja kordaminekuid,
nii et nad on võinud elus edasi liikuda.
Kuid siis korraga juhtub nii, et need õnnistused,
see töö ja hea käekäik hakkavad nõudma oma
ja inimesed ütlevad:
"Ma ei saa tulla jumalateenistusele, kuna pean töötama."
Enamus meist ei pea töötama pühapäeva hommikul.
See on ikka aeg, mil minna jumalateenistusele.
Loomulikult on med.töötajad, politsei, sõjaväelased ja paljud teised,
kes peavad ka pühapäeval töötama.
Need on ametikohad, mis lihtsalt peavad olema täidetud.
Kuid kui meil on siiski valikuvõimalus, peaksime asetama Jeesuse esikohale.
"Otsige esiti jumalariiki ja tema õigust!"
See oli väga tähtis asi tolleaja inimestele, kes küll tegutsesid,
kuid hoidsid samas ka Jeesuse ligi.
Nad küsisid ja kuulasid,
olles vahel ka veidi peata nagu Peetrus,
kes aegajalt peaga vastu seina jooksis.
Kuid Jeesus ei hüljanud teda seepärast,
sest Ta teadis, et Peetrusel on hea süda
ja Jumala kutse on tema elu üle.
Kuid vaatame Filippust Johannese 6 ptk's,
kus Jeesus toitis 5000 meest.
Mainisin hetk tagasi suuri rahvahulki.
Kuid Johannese 6:5 juhtus järgmine asi:
"Kui nüüd Jeesus oma silmad üles tõstis
ja nägi palju rahvast enese juurde tulevat,
siis ta ütles Filippusele:
Kust me ostame leiba, et need saaksid süüa?”
Aga seda ta ütles teda proovile pannes,
sest ta teadis küll, mida ta kavatseb teha."
See on huvitav, et Jeesus pani ta proovile.
Ka meil on oluline teada, et Jeesus paneb meidki vahel proovile.
Me võime ju arvata, et hingevaenlane kiusab,
või et tegu on mõne muu rünnakuga.
Kuid mitte alati.
Ka Jeesus ise paneb meid vahel proovile,
et näha, kas oleme ustavad.
Lihtne on olla ustav õnnistuste keskel,
kuid Ta tahab näha, kas oleme ustavad ka siis,
kui kõik ei kulge päris sujuvalt ja automaatselt.
Võime sattuda olukordadesse,
kus vajadused ja nõudmised on suuremad,
kuid kui me jääme ustavaks ja püsime usus ning palvetame,
siis Jeesus paneb seda tähele.
Kuid Ta märkab sedagi, kui muutuvad me sõnad ja suhtumine.
Ta tahab näha, kas jääme püsima, tunnistades endiselt,
et Tema on ustav ja meiega;
et Ta on me Issand ja me usume Temasse.
Nii et Ta pani ka Filippuse proovile, küsides:
Kust me ostame leiba, et need saaksid süüa?”
Aga seda ta ütles teda proovile pannes,
sest ta teadis küll, mida ta kavatseb teha.
Filippus vastas talle:
Isegi kahesaja teenari eest ostetud leibadest ei jätku neile,
et igaüks pisutki saaks.”
Sellest on näha, et Filippus kaalus osturetkele suundumist
ja järelikult olid neil isegi võimalused selle leiva ostmiseks,
kuid tegu oli vaid Jeesuse poolse proovilepanekuga,
mille keskel Filippus jäi ustavaks,
kuigi ta polnud päris kindel, kuidas kogu see teema laheneb.
Igal juhul, kui jõudis kätte see aeg, kui Jeesus suri
ja Ta läks 40 päeva peale ülestõusmist üles Taevasse.
Jüngrid jäid otsekui oma isandast ilma,
kuid Püha Vaim tuli 10 päeva hiljem ja nad said kõik Temaga täidetud.
Nad hakkasid rääkima uutes keeltes, mis oli võimas!
Peale seda aga enam meil suurt palju infot pole.
Me näeme, et apostlid toimetasid Jeruusalemmas...
Kuid ajaloo põhjal me teame, et apostlid võtsid Jeesuse sõnu tõsiselt,
suundudes eripaikadesse üle maailma.
Toomas läks näiteks Indiasse.
Piibel küll ei räägi paljudest neist asjadest,
kuid samas leidub piisavalt teisi allikaid nende kohta.
Nii näiteks suundus Filippus Pauluse järel või koos temaga
siia Hierapolisse.
Ja siin ta toimetas.
Ja kuigi Piibel ei räägi palju sellest linnast,
oli Filippus siiski siin, võites hingi Jumalale.
Ta oli üks Jeesuse evangelistidest.
Kuid samas, nii nagu kõik teisedki apostlid -
v.a. Johannes,
jõudis Filippuski märtrisurma.
On öeldud, et ta löödi risti pea alaspidi ja jalad ülespoole.
Kuid niipea, kui ta hing lahkus, astus ta koheselt igavikku,
et olla igavesti koos Jeesusega.
Selline oli see pühendumine, millega nad pühendusid Jumalale.
Tänu Jumalale, et tänapäeval ei juhtu see mitte kõigiga meist nii,
kuid paljudega siiski.
Usun, et sõltumata olukordadest ja ohtudest,
mida Läänes pole küll palju,
kuid mis teatud maades on vägagi reaalsed,
peame me siiski olema kindlad oma usus,
et mis iganes ajad ja olud ka poleks - me kuulume Jeesusele!
Usun, et kui Filippus ristil suri, pidas ta seda eesõiguseks, mõeldes:
"Nii nagu mu Issand kannatas, kannatan ka mina,
kuid nii nagu mu Issand tõusis üles, tõusen minagi,
saades igavesti olla koos Temaga."
Palvetame üheskoos.
Tahame paluda,
et püsiksid oma suhtes Jeesusega vankumatu ja sihikindlana.
Jeesus, ma palun, et õnnistaksid me vaatajaid.
Lase neil kogeda Su Sõna ja Püha Vaimu võimast tööd
nende eludes,
et nad ei valiks kergemat teed ega kalduks paremale ega vasakule,
vaid hoiaks oma pilgu vaid Sinu peal.
Me tahame järgida Sind nii elus kui surmas.
Juhul, kui sa pole veel saanud usklikuks,
tahame paluda mõne lausega sinugi eest.
See on selline päästepalve,
mida saad paluda koos meiega.
Tee nii nagu Piaga, kes kordab minu järel
ja kui teed seda täie tõsidusega, tuleb Jeesus sinugi ellu.
Palu nii:
Jeesus,
ma tulen Su ette
ja alistun Sulle.
Ma palun Sind,
et tuleksid minugi ellu.
Sünnita mind vaimselt uuesti.
Issand, ma tunnistan,
et Sina oled minu Issand
ja mina Sinu laps.
Tänu Sulle, Jeesus
et olen päästetud.
Aamen.
Ole õnnistatud
ja ma kuulutan sulle su patud andeks.
Oled nüüd Jumala laps!
Võta meiega soovi korral ühendust, et sel teemal lähemalt suhelda.
Su läheb kõik hästi nii nüüd kui ka edaspidi.
Näeme taas järgmine kord! Kõike head!
Tõlge: Anne-Ly Raukas