AJAKOHAST OTSE TAEVAST
Vaata, siin on anemoone. Imeilusad lilled.
Öeldakse ka, et need on kui märtrite verepisarad.
Nii ilusad.
Kuid see pole asjata nii,
sest siin on olnud inimesi
kes on maksnud oma verehinnaga usu tõttu Jeesusesse.
See oli väga raske aeg.
Oleme täna Türgis,
mis Piibli aegadel tähistas ka Väike-Aasia ala.
Tol ajal juhtus siin nii mõndagi, millest Piibel ka räägib.
Just. Lugedes näiteks Apostlite tegude raamatut,
saame teada, et siinne piirkond oli esimene misjonitöö piirkond.
Jah, nad alustasid tegevust ja asusid teele oma kodumaalt, Iisraelist,
kuid tõeline misjonitöö sai alguse Väike-Aasias ehk tänapäeva Türgis,
kus pandi alus kogu sellele tööle.
Teatavasti on kõik ajad Jumala käes
ja Tema teab, millal on aeg millegi uue jaoks. Ka inimeste elus.
Ja kuigi meile võib tunduda, et mõni asi pole veel valmis,
võib Jumal siiski rääkida juba millestki uuest.
Nii nagu Ta kõnetas Paulust ja andis suuna Euroopasse.
Sealt edasi aga kuulis Paulus, et ka Makedoonias on üks mees,
kes ootab neid väga sinna kanti appi.
Paulus mõistis, et Jeesus ise oli selle kõige taga
ja nad asusid kohe teele.
Kuid siinkandis elas tol ajal ka palju juute,
nii et ju nad külastasidki kohti, kus elasid ka juudid.
Nii oli. Sest Paulus ise oli ju juut, nii nagu teisedki jüngrid,
nii et eks neid ikka tõmbas oma rahva poole.
Samas poleks neil ehk olnud võimalustki jõuda kohe paganateni,
vaid nad alustasidki esmalt tööd juutide keskustes
ja liikusid sealt siis edasi.
Hetkel aga oleme sellises kohas, millest kindlasti olete lugenud.
Võimalik, et Paulus ise ei käinud siin.
Oleme teadlikud, et ta ei käinud siin
ega puudutanud just seda kivi siin, mida meie puudutame,
kuigi ka see on vana.
Kuid me oleme täna Kolossas.
Oled sa lugenud kirja Koloslastele, mille Paulus siia läkitas?
Seal ta ka selgitab, et ta ise pole siin käinud,
või vähemalt polnud sel hetkel käinud, kui selle kirja kirjutas.
Kuid tal oli suur süda.
Selline apostli süda,
mis ei keskendunud vaid neile inimestele, kohtadele ja kogudustele,
millega ta isiklikult kokku puutus,
vaid ta võttis asju laiemalt,
teades, et see on see piirkond, mille Jumal on ta kätte usaldanud.
Ta uskus sellesse ja nägi vaeva selle nimel,
et ka koloslased võiksid kasvada usus ja liikuda edasi.
Nii et see on imeline olla siin täna.
Vaadates neid Kolossa mägesid, siis need tunduvad küll hästi vanad.
Me ei tea küll täpselt, kui vanad,
aga Pauluski nägi neid, kui siin mail ringi liikus.
Türgis on palju selliseid mägesid.
Need on ilusad ja seal on ka lund.
Siin mail käis ka mitmeid jüngreid. Suure tõenäosusega ka Filippus.
Tänapäeval tegeletakse siin maaviljeluse ja lammaste pidamisega.
Eripaigus ringi sõites mõtlen sageli, mis kohalikke inimesi elus hoiab?
Mida nad teevad?
Nii et ma küsin seda sageli giididelt, millega inimesed oma elatist teenivad?
Türgis on väga head maad ja palju rikkusi.
Seda muidugi ka teistes maades, nagu näiteks Tansaanias,
kus oleme ka käinud.
Nii et me tahame aidata inimestel leida need rikkused ja varad,
mille Jumal ise on neile andnud.
Igal juhul, küsisin teilt enne, kas olete lugenud kirja Koloslastele?
Võimalik, et isegi olete,
aga sageli inimesed kipuvad kiirelt unustama,
nii et me püüame omalt poolt neid asju siis üle korrata ja ikka ja jälle lugeda.
Üks asi, mida peame Piibli lugemise juures meeles pidama,
on see, et me ei saa seda kunagi lõpuni ja üdini läbi loetud.
Just. Alati leidub sealt midagi uut,
isegi kui oled mõnda kohta varem lugenud.
Võimalik, et leidub inimesi,
kes on lugenud nii Kolossa kirja kui mitmeid teisigi kirju Piiblis,
olles teinud seda lausa sadu ja tuhandeid kordi.
Nii et sa juba tead, milline raamat tuleb millise järel
või kui palju peatükke ühes või teises on.
Võimalik, et oskad peast neid kohti isegi tsiteerida.
Tean mitmeid pastoreid, kes seda teevad
ja võimalik, et sinagi suudad seda.
Kuid tead, mis?
Kui Jumal kõneleb, siis Ta teeb seda oma Sõna kaudu.
Nii nagu meiegi räägime sõnade kaudu.
Tõsi, meil on ka kehakeel ja Jumalalgi on kehakeel,
tänu millele me näeme, mida Ta on teinud ja loonud.
Selle loodu kaudu aga näeme seda, et Jumal on olemas ja on väga võimas,
mistõttu Tema loomingut nähes mõtleme tihti: "Kui imeline!"
Kasvõi need mäedki me selja taga -
see on ikka eriline ja võimas vaatepilt!
Me ise elame Turu saarestikus ja kui meile keegi külla tuleb,
siis nad alati imetlevad selle piirkonna ilu.
Kui me aga ise sinna nädalalõppudel sõidame,
oleme otsekui "kodupimedad" - st ei märka seda enam.
No tegelikult meile endile ikka meeldib seal ka!
No ikka! Seda eriti veel suviti.
Kuid mis ma öelda tahan, on see,
et need, kes siin ise elavad, ei pruugi igakord siinset ilu märgata.
Kuid mida iganes Jumal teeb, Ta muudab selle kauniks ja tugevaks.
Jumal on ilulooja!
On. Mõtle kasvõi nende lilledegi peale siin tühermaal.
Ja isegi kui vaid karjased ja lambad neid näevad,
on Jumal siiski loonud need, lastes neil paljuneda ja täita kogu maa.
Kuid nüüd siis kiri Koloslastele, mis on kohe Filiplaste kirja järel.
Paulus alustab seal nõnda...
Pean esmalt prillid üles leidma,
et lugeda siis alustuseks Pauluse tervitust.
"Paulus, Jumala tahtmisel Kristuse Jeesuse apostel,
ja vend Timoteos..."
Ehk siis Timoteos oli ka temaga kaasas, olles kui toeks ja taustajõuks.
"Pühadele, kes on Kolossas, ustavatele vendadele Kristuses."
Ehk siis ta suunab selle kirja just nimelt usklikele, kes siin elasid.
Me teame, et algajakogudused kasvasid tohutu kiirusega,
kogedes samas suurt vastuseisu, mis tingis ka märtrite tekkimise.
Sageli on räägitud sellest,
et üks võimsamaid asju või seemneid,
mis aitas kaasa evangeeliumi kiirele ja rohkele levikule,
oli just nimelt märtrite veri, kes andsid oma elu selle eest.
Selge on see, et Saatan ise on suurim vastuseisja,
kuid ta kasutas ka inimesi, et osutada vastuseisu
ja seista vastu evangeeliumi väele.
Nad arvasid, et usklikke tappes, neid vangi pannes ja muud kurja tehes
suudavad nad peatada evangeeliumi leviku,
kuid nad eksisid täiega!
Sest kõik need kannatused
aitasid evangeeliumi levikule veelgi enam kaasa.
Ehk on selles iva meilegi.
Mitte, et me peaks otsima kannatusi.
Ei! Me otsime ikka Jeesust!
Aga Jeesust otsides on kindel,
et raskused, katsumused ja vastuseis tulevad otsekui aamen kirikus.
Samas annaks see meile palju juurde,
kui teaksime, et peame võitlema oma usu nimel.
Vaata, mida Paulus veel ütleb:
"Armu teile ja rahu Jumalalt, meie Isalt ja meie Issandalt Jeesuselt Kristuselt!
Me täname Jumalat ja meie Issanda Jeesuse Kristuse Isa alati,
kui me teie eest palvetame."
Ehk siis, kuigi Paulus ise polnud siin kunagi käinud,
siis ta siiski palvetas nende eest.
Kuigi ta polnud neid näinud ega kunagi neid kuulnud.
"Sest me oleme kuulnud teie usust Kristusesse Jeesusesse
ja armastusest kõigi pühade vastu."
Ehk siis seegi on selge näide,
et nad olid usule tulnud ja olid Kristuses,
sest nad hakkasid armastama.
Ja nii see lähebki, sest Jumal on ju armastus!
Me vahel süüdistame üksteist, et: "Sul pole piisavalt armastust!"
Või et sel pastoril, tol kogudusel või juhil pole armastust.
Et neil vendadel pole armastust ja ega sealsed õed ka paremad ole!
Kuid tead, mis?
Usun, et need samad süüdistajad
vajavad eelkõige ise kohtuda Jumala armastusega,
et siis armastada neid,
kes ei oska tingimata oma armastust või häid sõnu jagada.
Armastus on midagi imelist
ja see tuleb Jumala käest, kui oleme Tema lähedal.
Nii oli ka Paulus kuulnud ja teadis,
et Kolossa inimesed armastavad nii Jumalat kui teisi inimesi.
Tahame tänada sind kõigi su palvete, abi ja toetuse eest,
tänu millele TV7 võib eksisteerida.
Soovides jätkuvalt toetada TV7 tööd, helista 900 1777 (7 eur). Täname!
Pöörame nüüd lehte ja vaatame edasi 2 peatükki.
"Ma tahan, et te teaksite, kui suur võitlus on mul teie
ja laodikeialaste pärast ning kõikide pärast,
kes mind ennast ei ole näinud."
Siinkohal ta annab mõista, et kuigi nad polnud näinud üksteist...
Ta mainib ka laodikeialasi.
Laodikeia on siin üsna lähedal ja ühe saate teeme sellegi paiga kohta.
Kuid Paulus räägib oma suurtest vaimu -ja palvevõitlustest,
millega ta väga innukalt tegeleb.
Vahel tekkib lausa küsimus, et millal ta üldse magas?
Ega seal vanglates mingid mõnusad voodid olnud!
Kuid ta on täie hingega asja juures, öeldes salmis 6:
"Nii nagu te nüüd olete Kristuse Jeesuse võtnud vastu Issandaks,
nõnda käige temas."
Ehk ta hakkab neid nüüd õhutama kasvule
ja annab mõista, et neid ootab ees suur tulevik.
Kindlasti oli seal palju vanu inimesigi, kes Jeesuse vastu võtsid,
kuid mina usun, et seal oli ka palju noori.
Jeesus ise oli ju noor
ja kui ma õigesti aru saan, oli Paulus veelgi noorem,
kui teda esimest korda Stefanose hukkamisega seoses mainitakse.
Nii et nad polnud mingid vanad ätid
ja suure tõenäosusega tõmbasid ligi ka nooremat rahvast.
Evangeeliumi väel on võime tõmmata ligi, keda iganes -
mehi või naisi, noori või vanu, lapsi ja ülivanu inimesi.
Kuid neile kirjutades Paulus teadis, et neil on üks teekond ees
ja see võib tähendada aastaid või ehk aastakümneidki.
Ühtlasi me teame sedagi, et paljud läksid märtrisurma
ja me räägime sel teemal mõnes oma teises saates.
Ka Filippus pidi märtrina surema.
Kuid nad olid kogu hingega asja juures ja Pauluse põhisõnum neile oli:
"Ärge vaid ära vajuge ega väsige, vaid jätkake samas vaimus!"
Tänapäeval on meil lihtne!
Kui ma te kõigiga aus olen, siis julgen küll väita,
et meil on tänapäeval liiga kerge see kõik!
Seetõttu oleks meil täitsa hea kogeda mõnda nö "plahvatust".
Kogeda, kuidas Jumala Vaim kärgatab ja suur vaimulik ärkamine saaks alguse.
Et see oleks midagi, millest lehed kirjutavad
ja telekanalid teavitavad.
Ja et ainsad tõeliselt positiivsed kanalid oleksid kristlikud kanalid,
andes edasi midagi ehedat ja head.
Seda isegi siis, kui keegi küsiks: "Mis asi see veel on?"
Usun, et see kõik oleks hea meie kasvule.
Nii et me peaks paluma Jumalat, et Ta aitaks meil kasvada.
Kas pole nii, Pia, et me saame päris palju selliseid eestpalveid,
kus inimesed paluvad oma usu uuendamise pärast.
Et nende usk saaks uuendatud ja tugevdatud
ja et Jumala Vaim neid uuesti puudutaks.
Loomulikult Jumal tahab uuendada ja tugevdada,
kuid kui olukorrad lähevad pingeliseks, otsime juba ise Jumalat
ja oleme täiesti Temast sõltuvad.
Me ei saa ilma Temata hakkama!
Ja kuigi meil on hetkel head ja rahulikud ajad
ning me oleme tänulikud vabaduse eest kuulutada evangeeliumi,
siis samas tasuks siiski olla innukamad
ja pühendada Jumalale nii oma vaim, hing, tahtmised, tunded, mõistus
kui ka ihu ja kõik maisega seonduv.
Loomulikult peame me hoolt kandma oma pere ja sugulaste eest,
aga samas need asjad ei peaks omavahel võistlema.
Me ei saa ära kasutada oma lähedasi,
aga samas peame olema siiski täiesti sõltuvad Jeesusest
ja otsima Teda iga päev.
Nii et olgem innukamad ja me ka saame Jumalast rohkem.
Paulus aga jätkab:
"Olles juurdunud ja ülesehitatud temas ning kinnitatud usus,
nõnda nagu teid on õpetatud,
ja olge ülevoolavad tänus."
Me oleme sageli just virisemis-meistrid, teades täpselt, kuidas vinguda
ja juhtida tähelepanu asjadele, mis pole ikka õigesti
ja mida peaks muutma.
Leiame ka oma koguduse puhul,
et sealne stiil ja tegevused peaksid ikka olema midagi muud.
Mäletad sa, kui me 20 aastat tagasi Piiblikoolis käisime?
Sealne õpetus oli selline,
et kui sa näed koguduses mõnda vajadust,
siis aita kaasa selle lahendamisele!
Nii on!
Milleks vinguda ja oodata, et keegi teine teeks midagi,
mida sa ise võiks sama hästi teha.
Sageli ei pea selleks isegi Jumalalt luba küsima
või ootama, et Ta sulle seda ilmutaks.
Üks mees tuletas mulle hiljaaegu meelde,
kuidas ma mõni aasta tagasi arsti juures väikesel lõikusel käisin.
Olin selle ise juba unustanud, kuid ta tuletas mulle meelde,
et olin arstile öelnud, et me palume ka Jumala abi selles küsimuses.
Arst aga oli vastanud:
"Milleks vaevata Jumalat asjadega, millega ma isegi hakkama saan."
Arst sai sellega ise kenasti hakkama ja küllap Jumal isegi aitas teda,
kuid asja mõte on selles, et me oleme sageli nii ülivaimulikud,
selle asemel, et hakata kusagilt pihta ja teha ning muuta midagi.
Ja sa näed, kuidas nii sa ise kui kogu see lugu läheb edasi.
Salm 8:
"Vaadake, et keegi teid ei riisuks tarkuseõpetuse ja tühja pettuse abil,
mis vastavad inimeste pärimusele, maailma algainetele, ja mitte Kristusele."
Sageli on palju sellist mõistuslikku, mis püüab sisse tungida.
"Mina olen ikka seda ja toda meelt!"
Olgu siinkohal öeldud, et me pole teoloogia vastu, vaid selle poolt.
Pastorite ja koguduse juhtide jaoks, kes teenivad kogudust,
on teoloogia hea ja oluline, mis aitab jagada piibliõpetust.
See on hea, kui on mingigi põhi all.
Olgu selleks siis Piiblikool, Pastorite Kool; Juhtide Kool vms. -
need kõik on väga head.
Osad on õppinud kauem, teised vähem,
kuid on hea, kui oleme õppinud midagigi.
Samas on oluline, et keset õpinguid ja teadmiste omandamist ei juhtuks nii,
et me teadmised ja tarkus hakkavad juhtima meid,
vaid et me laseme kõigel kuuldul ikka minna oma südamesse ja vaimu,
lastes sel samastuda oma uuestisündinud vaimuga.
Selleks, et Jumal saaks veelgi enam teha oma tööd me kaudu
ja me saaks liikuda edasi.
Ehk siis oluline on armastada Jeesust,
aga samas ka teada pisut enam Ta kohta.
See aitab meil rajada ja tugevdada kogudusi
ning kanda hoolt inimeste eest.
See võimaldab teha hingehoidu,
kui inimesed tulevad kõikvõimalike raskuste ja väljakutsetega;
muredega abielu ja lastekasvatus küsimustes.
Töökohtades esineb väljakutseid ja elupaikadega on probleeme.
Nii et hea on teada, et ka neis oludes me oskame anda nõu
ja aidata inimesi edasi nende elus.
Nii et nad võiksid saada tugevaks ega langeks valeõpetuste küüsi.
See on äärmiselt tähtis.
Salmis 12 tuletab Paulus neile meelde:
"Kui teid koos temaga (st Jeesusega) ristimises maha maeti..."
Usklikena on meil hea meeles pidada,
mis on juba toimunud me vaimulikus elus.
Meil tekkivad sageli küsimused nagu: mis mu elust üldse saab?
Kas ma üldse kunagi kasvan ja kas Jumalal on minust hea meel?
Kui need küsimused tekkivad, siis vaata veidi tagasi.
Ära liialt palju ka nostalgitsema hakka, aga vaata siiski tagasi
ja mõtle: "Jaa, mu elu on läinud edasi ja Jumal on aidanud mind.
Olen jäänud ellu ja püsinud usus 10,15, 20 aastat ja jäänud püsima.
Olen liikunud väest väesse ja aust ausse.
Ma mõistan kõike paremini ja ka mu palveelu on võimsam."
Seetõttu ära lase asjadel ära vajuda, mõeldes, et kõik läheb vaid kaotsi,
vaid haara ja hoia neist asjadest kinni ja sa märkad,
et Jumal teab, mida teeb ja aitab meid edasi.
"Teid, kes olite surnud üleastumistes ja oma ihu ümberlõikamatuses -
teid on Jumal koos Kristusega elavaks teinud,
andestades meile kõik üleastumised."
Seda on hea meeles pidada!
Eriti siis, kui Saatan tuleb ja hakkab ketrama:
"Mäletad sa ikka seda lapsepõlve pattu ja seda, mida noorpõlves tegid
ning kuida sa selle teise asja tegemata jätsid!
See oli ikka nii kohutav,
et sa küll ei saa väita, et mingi usklik oled!"
Pea meeles, et Jeesus on andestanud kõik su patud! Tänu Jumalale selle eest!
Just selliseid mõtteid ja juhtnööre Paulus koloslastele jagaski.
Neid on tõesti põnev kuulata.
Me saateaeg ei võimalda kahjuks kogu Kolossa kirja läbilugemist,
aga võid seda teha omaenda kodus,
öeldes: "Püha Vaim, valgusta mulle seda Sõna ja muuda see elavaks,
et ma ei loeks vaid mingeid tähti,
vaid et see muutuks igapäevaseks leivaks mu jaoks."
Nii et kui palud Jumalat, et Ta annaks sulle su igapäevast leiba,
siis tea, et see tähendab nii maist leiba ehk siis toitu su laual,
kui ka vaimset leiba, mis tervendab ja maitseb väga hea.
Tahame lõpetuseks veel paluda päästepalve.
Võib-olla sa pole kunagi Jeesust oma südamesse kutsunud
või sa olid kord Jeesuse oma või oled ka praegu,
aga samas koged, kuidas oled kaugenenud Temast.
Nii et palugem kõik üheskoos
ja palu kogu südamest, korrates seda palvet Pia järel.
Palu kohe häälega, et kuuleksid ka ise, mida palud,
nii et palu nii:
Taevane Isa,
ma tulen Su palge ette
ja alistun Su ees.
Annan Sulle oma südame,
oma hinge
ja kogu oma olemuse.
Tahan järgida Sind.
Andesta mulle mu patud,
puhasta mind
ja kingi mulle uus elu.
Ma usun, et Sina Jeesus,
oled minu Issand
ja mina Sinu laps.
Tänu Sulle selle eest!
Aamen.
Tahan kuulutada sulle, et Jumal kuulis su palvet
ja su patud on sulle andeks antud.
Võta meiega julgesti ühendust
või mõne tuttava usklikuga,
andes talle teada, et oled andnud oma elu Jeesusele.
Ja üks tähtis asi veel -
vaata meid taas järgmisel nädalal!
Kõike head ja näeme taas!
Tõlge: Anne-Ly Raukas