AJAKOHAST OTSE TAEVAST
Oleme täna Türgis, Efesoses.
Paulus muide on kirjutanud kirja Efeslastele, mis on imeline kiri.
On ja sellest tahan täna ka rääkida,
nii nagu oleme Efesosest juba palju rääkinud.
Oleme käsitlenud seda, kuidas Paulus siia tuli,
kuidas ta siin oma kätega töötas ja hiljem jutlustama hakkas,
ajades välja kurje vaime ja tervendades haigeid.
Inimesed tulid usule ja kogu see piirkond muutus.
Nii et see oli imeline!
Ma küll ei tea, kust Paulus oma aja võttis,
aga ta kirjutas ka paljudele kogudustele kirju.
Efeslaste kiri ise pole kirjutatud Efesoses,
kuid ta saatis siitki erinevaid sõnumeid.
Sest ta süda põles sellest kõigest
ja ta tahtis aidata inimestel vaimulikult kasvada
ning püsida õigel teel.
Mingil hetkel me näeme ka tema muret selle pärast,
kus kõik olid lahkunud ja jätnud asjad sinna paika.
Ainuüksi Luukas oli veel jäänud koos temaga.
Nii et ta kannatas sellepärast,
et inimesed kaldusid kõrvale ja läksid kergema vastupanu teed.
Seetõttu peab tõdema, et Paulus on ütlemata suur jumalamees ja apostel.
Ta andis meile kui kristlastele meie "igapäevase leiva",
sest me loeme või mõtleme pea iga päev asjadele,
mida Paulus ütles.
Nii et tänu Jumalale tema eest!
Ta tuli siia Efesosse ja rajas siin tugeva kristliku töö.
Rajas suure koguduse, mille kaudu sündis väga palju.
Me seisame hetkel Maarja kiriku varemetes,
mis ehitati u 400 aastat peale Paulust.
Siin peeti ka 431 aastal Kirikukogu koosolek,
kus piiskopid, pastorid ja preestrid kogu maailmast
leppisid kokku, et see, kelle Maarja ilmale tõi, oli Jumal.
Juba see on märkimisväärne asi,
et Jumal lasi oma Pojal sündida siia ilma.
Kuid Ta ei läkitanud oma Poega sellisel kujul,
nagu meie oma lapsi kuhugi läkitame,
vaid oma Poja näol läkitas Ta ka kui iseenda, kuna nad on ju üks.
Üks Jumal, kes koosneb Isa Jumalast, Poeg Jumalast
ja Pühast Vaimust, kes on samuti Jumal.
Üks Jumal - kolm isikut.
Inimlikult on seda raske isegi mõista,
kuid parem siis lihtsalt uskuda oma südames, et nii on.
Oletagem nüüd, et siin Maarja kirikus, kus praegu seisame,
oli see siin ka kantsli koht, kust Jumala Sõna kuulutati.
Võimalik, et see kantsel oli ka kusagil mujal,
aga see hetkel on meile just sobiv paik.
Tahaksin lugeda ühes teiega Efeslaste kirjast
ja vaadata, mida Paulus seal ütleb.
Efeslaste kiri on koguduse kiri, mis on kirjutatud Efesose kogudusele,
täis karjase südant ja olemist.
Paulus oli küll apostel
ja apostlid on ehk tihti veidi jõulisemad kui pastorid,
sest nad peavad sillutama teed.
Pauluski tegi seda,
lüües kui vaiad maasse ja rajades kogudusi.
Pastor aga on see, kes on koguduse karjane
ja on seetõttu oma loomult mitmes mõttes pehmem.
Ta armastab oma lambukesi ja võtab hoolt nende eest,
leppides pea ükskõik, millega, kuna ta armastab neid.
Nii et ta valvab ja toidab neid, nende villa ka vahel pügades,
et nii lambukestel kui kogudusel oleks parem olla.
See kõik on karjase töö.
Ja kuigi Paulus polnud mingi kameeleon,
kes vastavalt tuule suunale oma rolli ja olemust muutis,
on ta siin Efeslaste kirjas siiski astunud kui pastori rolli.
Rääkides apostlitest,
siis apostlis siiski on ka mingil määral pastori võidmist,
prohveti ja evangelisti võidmist.
Apostlis on need küljed kõik mingil määral olemas.
Prohvet on enam keskendunud prohvetlikule suunale ja kuulutusele.
Evangelist rallib mööda ilma ringi
ja püüab võita nii palju hingi, kui võimalik.
Karjane aga karjatseb ja õpetaja õpetab.
Kuid siin Efesose kirjas tuleb esile just Pauluse karjase pool.
Alustame Efeslastele 1 ptk'st ja vaatame teisigi lõike.
Nii et kui sul on Piibel käepärast, võta see lahti.
Sa võid öelda, et mis mõtet sel on, kuna kuulad ju mind nagunii.
Kuulad küll, aga sa ka unustad selle, mida ma räägin.
Kui oleksid aus, võiksid kinnitada,
et oled unustanud päris palju sellest, mida neis saadetes oled kuulnud.
Nii et hakka oma Piiblis erinevaid asju alla joonima
või peatükkide kõrvale märkmeid tegema.
Võta kasvõi paber või vihik ja hakka asju üles kirjutama,
sest nii jäävad nad ka paremini meelde.
Ühtlasi muutub ka Piibel elavamaks su jaoks.
"Paulus, Jumala tahtmisel Kristuse Jeesuse apostel..."
Paulus teadis, et mitte ta ise pole end kutsunud,
arvates, et: "Oh see oleks lahe asi, mida teha!",
vaid et Jumal oli teda kutsunud ja teinud seda täie kindlusega.
"Pühadele, kes on Efesoses, ja usklikele Kristuses Jeesuses:
Armu teile ja rahu Jumalalt, meie Isalt, ja Issandalt Jeesuselt Kristuselt!"
Ja pane nüüd tähele:
"Kiidetud olgu Jumal ja meie Issanda Jeesuse Kristuse Isa,
kes meid on taevast õnnistanud..."
Siinkohal võime ette kujutada, kuidas Paulus astus koguduse ette
ja ütles: "Jumal on õnnistanud meid!"
Ja ta ütles ka, kuidas:
"Kes meid on taevast õnnistanud kõige vaimuliku õnnistusega Kristuses."
Siinkohal toob ta sisse mõtte,
et Kristuses on meil kõik, mida me vajame.
Kui me tuleme Jeesuse juurde,
saame me siin maises elus kõik, mida me vajame.
Aga me saame seda ka vaimses ja igavikulises mõttes.
Usun, et nii Paulusel kui ka mul endal on probleeme sellega,
et me kipume minema tagasi maailma, et laenata sealt kõike vajalikku.
Me teame, kust me oleme tulnud.
Me oleme tulnud maailmast;
olukorrast, kus me olime ühed parajad tegelased,
kuid Jumal on avanud meile ühe teise ukse.
Ta on võtnud meid vastu ja pesnud meid omaenda verega.
Ta on riietanud meid puhta ja laitmatu õigsuserüüga,
mistõttu mis ilma ime pärast peaksime tahtma minna tagasi?
Sest me oleme saanud ja saame Temas kõik vajaliku.
Me saame igaks päevaks oma leiva ja kõik muu vajaliku.
Nii et tänu Jumalale,
et Ta on meid "taevast õnnistanud kõige vaimuliku õnnistusega Kristuses."
Koguduse rahvas ütles seepeale kindlasti "Halleluuja!" -
vat see on alles hea ja õige õpetus!
Võimalik, et nad pidasid Pauluse kõnesid vahel liiga pikaks, aga...
Kui sa oled kuulnud sellisest jumalamehest nagu T.L.Osborn,
siis talle püüti nõu anda, et ta ei jutlustaks nii pikalt.
Rahvas ütles, et nad eelistaks pigem eestpalvet ja terveks saamist,
mistõttu tal paluti teha lühemalt.
Tema aga vastas ja ütles:
"Just seetõttu, et te võiks saada terveks,
pean ma jutlustama nii pikalt."
Sest usk tuleb Jumala Sõnast,
nii et me peame lugema ja kuulma seda, võttes selle siis vastu.
Sageli ei toimi see kõik muidugi automaatselt.
Jumal teab, et me oleme nii ihu, hing kui vaim.
Meie vaimust, sellest seesmisest inimesest me sees,
peavad Jeesuse sõnul voolama elava vee jõed.
Ja Ta rääkis Pühast Vaimust.
Nii et meil on see seesmine inimene,
aga meis on ka see raskem külg ja selleks on meie hing.
Me hing, mis võimaldab meil küll olla mõnes vaimulikus olukorras
või lugeda mõnda vaimulikku raamatut või Piiblit, aga...
Võin vähemalt oma kogemusest öelda, kuna olen kogenud seda sadu kordi,
et keset Piibli lugemist võin ma mõelda hoopis millelegi muule.
No sa kindlasti pole ainukene.
Sa oled ka seda kogenud? - Absoluutselt!
No siis me oleme sinuga ühes paadis, kui sa koged sama nagu mina.
Ja eeldavasti siis on teisigi neid, kes sama kogevad.
Ehk siis meie probleem ei peitu mitte me vaimus, vaid hinges.
Ehk siis meie mõttemaailmas, mõistuses, tunnetes ja tahtes,
mis kõik võivad mängida meile igasugu vingerpusse.
Seetõttu pole sugugi kindel,
et kuuldes Jumala Sõna me selle ka kohe vastu võtame.
Me vajame selleks aega, nii et anna Jumalale aega tegutseda.
Seetõttu ongi väga hea võtta osa ülistusest.
Ma ei saa aru inimestest, kes hilinevad ülistusele.
Tulge ikka õigel ajal jumalateenistusele ülistama ja kiitma Jumalat,
sest selle kaudu valmistame ette oma südame pinnast,
et kõik kuuldu pääseks sinna sisse.
Kuid kui Paulus rääkis, siis rahvas koges, et see on hea.
Jumal tahab, et kogeksime jätkuvalt seda sama,
nii et kui me kokku saame, võime võtta vastu õnnistusi ülalt.
Jumal tahab õnnistada sind kõikvõimalike taevaste õnnistustega.
Tahame siinkohal tänada sind sinu igakülgse toetuse ja abi eest.
Soovides jätkuvalt toetada TV7 tööd, helista 900 1777 (7 eur). Täname!
Paulus jätkab Efeslaste 1:15, öeldes:
"Seepärast ka mina, kui ma sain kuulda teie usust Issandasse Jeesusesse
ja armastusest kõigi pühade vastu,
ei lakka tänamast teie eest, teid oma palvetes meenutades."
Nii et ta palub nende eest.
On imeline näha, kuidas Pauluse süda põleb nende suhtes
ja kuidas ta võitleb ning palvetab nende eest.
Ja siis on salmis 17 öeldud, mida ta palvetab.
"Et meie Issanda Jeesuse Kristuse Jumal, kirkuse Isa,
teile annaks tarkuse ja ilmutuse Vaimu tema äratundmisel."
Ta ütleb seda kõike peale seda,
kui ta oli Efesoses õpetanud nii ööd kui päevad
ja aidanud kohalikke usklikke liikuda edasi oma usuteel.
Ja kuigi ta pidi sealt edasi liikuma,
kandis ta neid oma mõtteis ja südames ikka edasi.
Ja ta palus, et Jumal annaks neile ilmutusi ja tarkust.
Mida need ilmutus ja tarkus endast kujutasid?
Ta ei pidanud silmas
mingeid Jumalast või Tema Sõnast väljaspool olevaid ilmutusi,
vaid seda, et Jumal avab nende südame,
kui nad loevad ja kuulevad Jumala Sõna.
Neil oli tol ajal küll piiratud Piibel, mistõttu nad tõesti vajasidki õpetust.
Paulus palus ka, et Timoteos jääks neid õpetama
ja samas teadis, et Johannes tuleb sinna veidi hiljem,
kandmaks nende eest hoolt kui pastor ja karjane.
Nii et Paulus teadis, et nad saavad Jumala Sõna.
Aga ta palve oli, et Jumal avaks nende südame silmad
ja annaks neile ilmutuse ja tarkuse vaimu Tema tundmises.
Nii et see ongi kogu asja tuum - õppida tundma Jeesust!
Meil on tänapäeval kõigil Piiblid
ja meil on võimalus tutvuda ka erinevate piiblitõlgetega,
mis aitavad kaasa selle paremale mõistmisele.
Kuid tänu sellele võib juhtuda see, et me pea on küll tarkust täis,
kuid meil pole südame ilmutust Jeesusest.
Me ei näe Teda ega mõista Tema tahet ja plaane.
Samas aga on see tõeliselt oluline,
mistõttu palve selle mõistmiseks võiks saada meie igapäevaseks osaks -
nii iseenda kui teiste eest.
See puudutab nii meid endid kui me kogudusi, juhte, juhtkondi -
palvetame kõigi nende eest, et nad saaks selle ilmutuse.
Usun, et pühapäeval jumalateenistusele kokku tulles,
mõtleme tihti Psalmidele 23:
"Ta katab mu ette laua mu vaenlaste silme all."
Koguduses pole muidugi vaenlasi,
kuid Jumal katab meile vaimses mõttes selle laua.
Seda ka siis, kui elame oma kogukonna keskel
ja toimetame kümnel eririndel, sest elu vajab elamist.
Kuid Jumala Sõna võib elada me keskel ka keset neid aegu.
Samas aga sageli, kui koguneme kuulama või lugema Jumala Sõna,
on me pea täis kõikvõimalikke mõtteid
ja selles sel hetkel saavad neist me vaenlased,
kuna nad püüavad röövida meilt Jumala Sõna.
Me istume ja loeme Piiblit, aga ei saa millestki aru.
Me istume ja kuulame jutlust, aga see ei jõua meile kohale.
Nii et seetõttu tulebki paluda,
et Jumal annaks meile ilmutust, tarkust ja arusaamist Tema Sõnast;
et Ta avaks me südamesilmad, et me näeksime asjade taha.
Sest laud, mis on meie jaoks kaetud, on täis kõike hääd ja paremat;
palju maitsvaid roogasid.
Seal pole midagi sellist, mis meile ei maitseks.
Vahel tuleb teatud asju süüa ainuüksi selleks, et püsida tugevana.
Lapsed eelistaks iga ilmaga süüa pigem magusat
kui putru, leiba või midagi sellist, mis on neile enam kasuks.
Sest magus ei tee kedagi tugevaks, vaid ikka need põhitoitained.
Nii avab ka Issand meile need põhiasjad, et võiksime kasvada.
Efeslaste 1:18 jätkab:
"Valgustades teie südame silmi,
et te teaksite, milline lootus on tema kutsumises,
milline on tema pärandi kirkuse rikkus pühade sees
ja milline on tema väe võrratu suurus meie heaks,
kes me usume tema tugevuse jõu mõjul."
Kui me sellest aru saaksime,
saaksime ka lahti pingest ja väärarusaamast,
et usuelu on nii raske, nii kuiv ja nii palju nõudev.
Ja et kuidagimoodi peab ikka hakkama saama.
Kui aga me südamesilmad avanevad
ja Püha Vaim teeb elavaks kõik meile Jumala poolt antu,
siis see muutub elavaks ja huvitavaks, pannes meid igatsema enama järele.
Usun, et me usuelu üks osa on see,
et me ei saa kunagi olema lõpuni rahul.
Ehk siis - me oleme rahul, aga samas ka rahulolematud,
paludes, et Jumal annaks meile lisa.
Et Ta avaks veelgi me südameid ja aitaks mõista veelgi enam.
Me tahame näha Jeesuse erinevaid külgi
ja mõista, kes ja milline Ta on.
Mida Ta tahab ja milleks Ta on võimeline.
Jumal tõesti tahab ilmutada seda kõike meile.
Pastor Paulus jätkab 2 ptk's ja ütleb järgmist:
"Jumal on teinud elavaks ka teid,
kes te olite surnud oma üleastumistes ja pattudes,
milles te varem käisite selle maailma ajastu viisil,
vürsti viisil, kellel on meelevald õhus,
vaimu viisil, kes nüüdki on tegev sõnakuulmatute laste seas;
kelle seas ka meie kõik varem käisime oma lihalikes himudes,
tehes liha ja mõtete tahtmist mööda,
ning me olime loomu poolest viha lapsed nagu teisedki."
Me saame aru, et Paulus ei räägi sellest kõigest selleks,
et meenutada neile vanu asju ja hoida neid kuidagi alandlikena.
Et nad ikka raudselt teaks, millised olid nende nõtrused
ja kuidas nad oma üleastumiste tõttu olid otsekui surnud.
Mitte see pole Pauluse eesmärk.
Paulus tahab hoopis äratada neis tänutunde.
Arusaamise, et mis on olnud, see on olnud ja see oli reaalne,
aga selle juurde ei pea tagasi minema, et seda uuesti kogeda,
vaid Jumal on lasknud oma Vaimul tulla ja teha meid elavaks.
Ja ta jätkab: "Aga Jumal, kes on rikas halastuselt,
on meid koos Kristusega teinud elavaks oma suure armastuse pärast,
millega ta meid on armastanud."
Tänu Jumalale selle eest!
Ta on teinud meid elavaks, kes me enne olime surnud.
Tulles tagasi selle alandlikkuse teema juurde,
siis see võib hoida meid selles mõttes alandlikena,
et kui me mingi hetk kipume mõtlema:
"No tegelikult ma olin ikka päris hea inimene
ja Jumal, Sa võid olla tänulik, et oma elu sulle andsin."
Ei! Meis ei olnud midagi head ega Jumalale meelepärast.
Me olime Tema silmis nii surnud, kui veel üldse olla andis!
Seda mitte siis füüsiliselt, aga vaimselt
ja meil polnud mingit sidet Jumalaga.
Aga Jumal muutis selle olukorra oma armu ja armastuse läbi.
"Ning on meid koos temaga üles äratanud
ja asetanud taevasesse olukorda Kristuses Jeesuses,
et näidata tulevastel aegadel oma armu võrratut rikkust
helduses meie vastu Kristuses Jeesuses.
Sest teie olete armu läbi päästetud usu kaudu -
ja see ei ole teist enestest, vaid see on and Jumalalt."
Saatan käib meid ikka aegajalt kiusamas,
öeldes, et me päästehetkel ei juhtunud suurt palju midagi.
"Jah, sa tulid usule ja võtsid Jeesuse vastu,
kuid mingeid muutusi see küll endaga kaasa ei toonud."
Kuid tõi ikka ja need on eriti näha siis, kui vaatame ajas veidi tagasi.
Ajale 1-2 aastat tagasi, vahel 5 aastat tagasi
ja me võime olla tänulikud toimunud muutuste eest.
Üks muutus aga, mis on ilmselge, on see,
et Jumal on äratanud meid üles ühes Kristusega
ja asetanud Kristusesse.
Me oleme Jeesuse Kristuse ihu, selle nähtav osa siin maa peal.
Nii et kui keegi küsib:
"Kus see Jeesus veel on ja kuidas Teda näha saaks?",
siis fakt on see,
et Jeesus on korralikult nähtav üle kogu maailma.
Ja kui Ta sinus pole väga nähtav, siis palu:
"Issand Jeesus, ma tahan, et tuleksid esile mu elus.
Mitte mina, vaid Sina!
Mitte minu vägi, vaid Sinu vägi.
Mitte minu võimed, vaid Sinu võimed.
Mitte minu armastus, vaid Sinu armastus,
mis teeb võimalikuks isegi vaenlaste armastamise.
Võimalikus armastuse ka siis, kui see inimlikult poleks võimalik.
Ta on asetanud meid taevasesse olukorda Kristuses Jeesuses
ja me istume Kristuses.
Sa ju tead, et Jeesus istub taevas Jumala paremal käel - Isa ja Poeg.
Kui me oleme Kristuses, on meid äratatud üles surnuist,
asetatud Kristusesse ja tõstetud üles
ning me istume seal ülal - oluliselt kõrgemal kui eales varem.
Tänu Jumalale!
Jeesuse kohta on öeldud,
et kõik on pandud Tema jalgealuseks järiks.
Ta on saavutanud igavese võidu
ja kinkinud selle võidu meilegi,
nii et oleme osalised Tema ülestõusmisest.
Oleme Jeesusega koos tõusnud kõrgemale kõigest maisest
ja Saatan ei saa enam kontrollida meid, kui me seda ise ei luba.
Kui me seda lubame, saab ta loomulikult kiusata meid
ja panna meid tegema asju, mida me teha ei tahaks
või mida tegema ei peaks.
Kui me aga oleme Kristuses, võime me kogeda võidupositsiooni;
me oleme asjadest üle ja mitte nende all.
Me oleme Kristuses pea ja mitte saba.
Tänu Jumalale selle eest!
Nii et sa võid hakata mõtlema õigeid mõtteid
ja täita oma südame tänuga.
Ühtlasi hakkad sa ka mõistma, et see kõik on sündinud;
muutused on leidnud aset ja neid tuleb üha juurde.
Nii et Jumala armastus, arm ja tahe oli see,
et vabastada oma vägi meie heaks.
Ühtlasi vaatab Ta mööda kõigist me möödalaskmistest,
sest Ta teab, et Ta on maksnud hinna kõigi meie pattude eest.
Nii et tänu Jumalale, kes on meid vabaks ostnud
ja tänu Kellele me elud on muutunud.
Oleme üheskoos teel kõrgemale,
kus teekond lõppeb kord taevastes paikades,
mille üle oleme ütlemata tänulikud.
Võta oma Piibel ja hakka lugema Efeslaste kirja.
Meil pole nii palju aega, et see saate ajal läbi vaadata,
aga seal on palju huvitavat!
Ja kui lugema hakkad, ütle Jumalale:
"Issand, ma liitun Pauluse palvega: anna ilmutust ja tarkuse vaimu
ning aita mul näha ja mõista!"
Ja siis sa loed ja loed ja loed...
Võid teha nii, nagu üks me tuttav pastor kord tegi.
Ta luges Efeslaste kirja iga päev
ja teadis, et selle läbilugemiseks kulus 16 minutit.
See ehitas teda üles ja aitas teda tema pastori töös.
Nii et tee ka nii ja sa märkad,
kuidas Jumala Sõnas peitub palju väge sinugi jaoks.
Kuid nüüd tahame paluda koos sinuga ja kutsuda sind kaasa.
Usume, et Jumal tõesti kutsub sind nende saadete kaudu,
astuma osadusse Temaga ja kogema Tema päästet ja vabadust.
Kogema Tema rahu ja seda, kuidas su patud antakse andeks
ning sa leiad oma koha Kristuses.
Me palume väikese palve ja sa võid korrata seda koos Piaga.
Mida iganes teed, tee seda kogu südamest!
Palu lausa häälega, et kuuleksid end kutsumas Jeesust oma südamesse.
Ja tea, et Ta tõesti tuleb su südamesse
ning sa võid pidada tänast päeva päevaks, mil' su elu muutub.
Mitte vaid ajalises ja maises mõttes, vaid igaveseks.
Sa saavutad Jeesuse kaudu elava suhte Jumalaga.
Nii et palu meie järel:
Jeesus Kristus,
ma tulen Su ette
ja avan oma südame.
Tule sisse, Jeesus!
Päästa mindki!
Ma ei saa seda ise teha,
aga Sinu arm
on see, mis muudab
ja peseb mind puhtaks
kõigist mu pattudest
ja eksimustest.
Pühendan end Sulle
ja tunnistan just praegu,
et Jeesus on minu Issand
ja mina Jumala laps.
Ma järgin Sind
oma elupäevade lõpuni
ja Sina oled koos minuga,
et aidata mind.
Jeesuse nimel,
aamen.
Ole õnnistatud ja tea,
et kui palusid seda palvet, siis Jeesus tuli su ellu.
Ma kuulutan su patud sulle andeks!
Sa oled uuestisündinud Jumala laps
ja asetatud ühes Kristusega taevastesse paikadesse istuma.
Jätka seda valitud rada ja võta soovi korral meiega ühendust,
et saaksime aidata sind edasi sellel teel.
Ja ära unusta meid vaadata järgminegi kord!
Kõike head!
Tõlge: Anne-Ly Raukas