AJAKOHAST OTSE TAEVAST
Oleme Türgis ja te vaatate saadet "Ajakohast otse taevast".
Oleme aastate jooksul käinud erinevates paikades:
Tansaanias, Albaanias, Iisraelis, Rootsis ja Eestis
ning nüüd oleme siis otsapidi Türgis, Efesose lähedal,
kuhu kutsume sindki kaasa.
Tulles nii Türki kui teistessegi nö Aasia maadesse,
meenuvad algkoguduse kristlased,
kes 2 aasta jooksul kuulutasid Jumala Sõna ka Aasias.
Seda nii Pauluse kui tema jüngrite läbi.
Nii et külastame nii Türgit kui Efesost, aga samas teisigi paiku:
Filadelfiat, Smürnat, Laodikeat jne.,
mis kõik on tuntud paigad vähemalt neile, kes loevad oma Piiblit.
Ja tahaks ka loota, et paljud on huvitatud ka Ilmutuse raamatust.
Kuid Türgi puhul on huvitav seegi,
et siin on ikka toimunud väga palju erinevaid asju.
Mitmed apostlid, alates Paulusega on siin olnud ja tõesti -
siin on toimunud kõikvõimalikku.
Mõeldes Piibli maade peale,
siis meenub eelkõige muidugi Iisrael ja kõik Iisraeli ümbritsevad maad.
Kuid samas ka Türgi, mis tõesti oligi esimene "misjonipõld", kuhu mindi.
Tõsi küll, evangeelium jõudis peagi ka Etioopiasse Aafrikas,
kuid mõeldes misjonitöö olemusele ja akuutsusele,
mõtleme eelkõige ikka Paulusele, kes suunduski siis siiapoole.
Siinkohal tahaks küll jagada pisut taustainfot kõige toimunu kohta,
sest lugedes nii Jeesuse kohta evangeeliumites,
kui ka Apostlite tegude raamatut, siis me näeme,
et misjonitöö alustamisega läks veel aastaid.
Apostlite tegude 1 ptk's nägid jüngrid, kuidas Jeesus üles taevasse võeti.
2 ptk's saatis Jumal oma Püha Vaimu
ja kogudus alustas oma tegevust siin maa peal.
Tõsi, see oli olnud Jumala südames juba varemgi,
kuid nüüd sai siis oma alguse tänu Püha Vaimu tulekule.
Nii nagu ka Jeesus oli öelnud, et kui Püha Vaim langeb nende peale,
saavad nad olema Tema tunnistajad nii Jeruusalemmas,
Juuda - kui Samaariamaal ja sealt edasi kuni maailma lõpuni.
Kui see sündis, hakkas kogudus kasvama.
Inimesed kogesid, et nad on patused ja süüdi.
Peale Peetruse esimest jutlust nelipüha päeval,
koges rahvas, et nad on süüdi Jeesuse tapmises;
nad olid olnud sellega kaasas kas otseselt või kaudselt,
kuid nad kogesid, et nemad on tapnud Jeesuse.
Nii et kui siis Püha Vaim langes nende üle,
tajusid nad, et midagi on tarvis ette võtta
ja nad küsisid apostlitelt, mida nad tegema peavad?
Peetrus ja teised apostlid ütlesid, et nad peavad pöörduma,
parandama meelt ja saama ristitud, võttes ka vastu Püha Vaimu.
Sel moel pidid nad lahti saama oma patukoormast ja vanast elust,
saades Jumala lasteks.
Kui see sündis, tuli palju rahvast kokku,
sest nad nägid, et midagi kummalist on sündimas.
Nad kuulsid sealt ülemisest toast teatud hääli
ja inimesi rääkivat erinevaid keeli.
Mitmed, kes elasid Jeruusalemmas,
kuulsid ümberkaudseid rääkimas
nende ja ümbruskaudsete piirkondade keeli.
Nii et rahvas tuli patutunnetusele, sai ristitud ja hoidis kokku.
Püha Vaim oli see, kes neid kokku liitis
ja sellest sündis märkimisväärne vaimulik liikumine,
mis levis meeletu kiirusega.
Kogudus, kus algul oli 3000 liiget, kasvas peagi 5000 liikmeni
ja hiljem, kui rahvast hakkas tulema juba hulkade kaupa,
nad isegi ei lugenud neid enam, sest rahvast oli juba nii palju.
Nii et kogudus kasvas aastatega ikka uhkesti,
hõlmates lausa kümneid tuhandeid inimesi.
Uute inimeste liitumisel kogudusega,
hakati kandma hoolt ka nende igapäeva vajaduste eest.
Näiteks leskede eest, kellele jagati toiduabi.
Kuna aga apostlid ise olid hõivatud juba muude asjadega,
valisid nad 7 meest, kes olid täis Jumala Sõna ja Vaimu ning usku
ja kes kandsid hoolt nö sotsiaalabi eest.
Selle tööga olid eriti aktiivselt kaasas Stefanos ja Filippus jpt.
Stafanos oli täis Püha Vaimu ja väge.
Ilmselt oli tal ka ilmalik töö ja ühtlasi aitas ta kaasa vaimulikus töös.
Paljud hakkasid temaga tema värske usuelu üle vaidlema,
kuid samas ei suutnud teda võita, sest Stefanos oli ikka nii väeline
ja nii täis Püha Vaimu, et ta pale lausa hiilgas Jumala ligiolust.
See näitas, et ta oli veetnud palju aega Jumala Sõnas ja palves.
Kogu lugu lõppes sellega, et rahvas loopis ta kividega surnuks.
Miks ma sellest kõigest räägin?
Kõik see toimus u 5-7 aastal pKr
ehk siis mõni aasta hiljem, kui oli algkoguduse õitseaeg.
Tõsi küll, meie Piiblites surmatakse Stefanos juba 7 ptk's
ja peale seda hajus ka kogudus laiali,
kuna kõik see viha ja vastuseis, mis vallandus Stefanose surmamisega,
võttis üha enam maad ja kogudus läks laiali.
Vaid apostlid jäid Jeruusalemma jätkama oma tööd.
Teised aga läksid laiali, minnes erinevatesse paikadesse,
mis omakorda tõi kaasa evangeeliumi leviku.
Nii et kuigi koguduse laialiminek võis tunduda millegi kohutavana,
polnud see üldsegi mitte nii ja kristlus hakkas levima kõige täiega.
Filippus läks Samaariasse ja mõned teised kaugemalegi.
Enamus neist kuulutasid küll vaid juutidele,
aga oli ka neid, kes hakkasid kuulutama Jeesusest ka paganatele
ja sõnum Kristusest levis kuni Antiookianini, Liibanonis.
Kristlased tulid sinna kokku ja seal sündis ka uus kogudus.
Tundub, et see oli üks tugevamaid kogudusi.
Jah, ka Jeruusalemmas, Samaarias ja teistes kohtadeski olid kogudused,
kuid eriliselt tõstetakse esile Antiookia kogudust.
Selle raames ilmub orbiidile siis ka Saulus ehk hiljem Paulus,
kes vihkas kogudust kõige täiega.
Ta oli kaasas Stefanose tapmisega
ja osales aktiivselt kristlaste tagaajamises ja püüdmises,
kui nood üle maa ja maailma üha enam paljunesid.
Tal oli lausa ülempreestrite luba minna Damaskusesse,
et võtta kinni ja vangistada kõik need, kes usuvad Jeesusesse.
Teel Damaskusesse juhtus aga midagi väga üllatavat.
Jumala Vaim tuli ja tabas Saulust nii,
et ta kukkus oma hobuse seljast pikali maha.
See kõik oli nii võimas, et ta jäi pimedaks keset seda kõike
ja ta mõistis, et siin peab nüüd küll mingi kõrgem jõud mängus olema.
Ja siis kuulis ta häält, mis ütles: Saul, Saul, miks sa mind taga kiusad?”
Aga tema ütles: Isand, kes sa oled?”
ja hääl vastas: Mina olen Jeesus, keda sa taga kiusad."
Sauliga kaasas olevad inimesed kuulsid küll ka seda häält,
kuid ei näinud ega mõistnud enamat kui vaid see, et miskit tõsist on käsil.
See oli viis, kuidas Jumal päästis Pauluse.
Räägin mõnes teises saates sellest veel lähemalt,
kuid Pauluse süda muutus, ta pöördus Jumala poole,
võttis Jeesuse vastu ja sai ristitud, hakates kohe kuulutama Jeesusest.
Tõsi küll, enne kulus veel mitu aastat, kui ta nö "avalikku teenistusse" astus,
kuid ta läks tagasi oma sünnikoju Tarsosesse,
mis asub samuti Türgis.
Kuid olles olnud seal mõnda aega, juhitakse ta tagasi Antiookiasse.
Sealses kasvavas koguduses oli mitu venda, kes juhtisid kogudust;
kes õpetasid ja prohveteerisid seal ning kellega Paulus siis liitus.
Nii et temast sai kogudust juhtiva meeskonna liige.
Olles seal Antiookias ja toimetades nii nagu tarvis...
On ilmselge, et Jumal ootab kogudust juhtivatelt vaimsetelt juhtidelt,
et nad tegutseksid teatud kindlatel viisidel -
palvetaksid, paastuksid ja otsiksid Jumala palet,
samal ajal kui teised saavad siis kanda hoolt igapäevaste asjade eest.
Jumala Vaim tuli ja ütles neile,
et nad peaks eraldama Pauluse ja Barnabase
sellele tööle, mille Jumal on nende jaoks valinud.
Samas oli imeline, et kõik need juhid kuulsid ja mõistsid üheskoos,
et Jumal on neid kõnetamas
ja küsimus polnud vaid selles,
et Paulusel ja Barnabasel endil tekkis mingi hea idee minna kuhugi.
Nemad olid enam kui valmis jätkama sealses koguduses,
kuid Jumala Vaim rääkis väga selgelt ja kõik said sellest aru.
Nad võtsid veel täiendavalt aega palveks ja paastuks
ja kui siis asi oli lõplikult selge,
panid nad oma käed Pauluse ja Barnabase peale
ja saatsid nad õnnistustega Euroopa poole teele.
Esmalt küll Türki ja sealt edasi siis juba Euroopasse.
Kuid Lääne poole nad tulid, jõudes tasapisi Türgi rannikule,
mis oli väga lähedal samale paigale, kus me praegu seisame.
Nii et see oli see rannik, kust Pauluse 1 misjonireis alguse sai,
juurutades evangeeliumi nii sügavale, et see raputas kogu seda piirkonda.
Ikka kohe korralikult.
See on see viis, kuidas Jumal toimis
ja me oleme nii tänulikud, et võime olla neil aladel siin ja praegu,
otsides ehk pisut omagi juuri siit.
Apostlite tegude 14 ptk'st võime lugeda, kuidas Paulusel on täis hoog sees.
Ta läks Lüstrasse ja pidas seal koosolekuid.
Siinkohal on oluline mõista,
et see siin polnud mingi kristlik maa, kuhu ta tuli.
Ta tuli maale, kus oli küll juute, kes austasid ja kummardasid Jumalat
ja lugesid Moosese kirju ning Psalme, nii et mingi põhi oli neil ikka olemas.
Aga kui mõelda kasvõi Soome, Rootsi või Eesti peale,
kus me ise Jumala Sõna kuulutame,
siis me oleme ikka hoopis teises seisus kui seda Paulus oli.
Ta läks siis Lüstrasse teenistusi pidama
ja nägi seal korraga ühte halvatud meest,
kes istus ja kuulas seal teda.
Paulus nägi, et sel' mehel on usku, et terveks saada
ja see ütleb mulle nii mõndagi.
Esmalt seda, et Pauluse õpetus oli täis usu vaimu.
Ta kuulutas Jumala Sõna,
mis muidugi juba iseenesest kätkeb endas usu vaimu.
Paulus ütles Rooma kirjas, et:
"See on see ususõna, mida me kuulutame."
Tol ajal ei teatud midagi ühest või teisest teoloogiast;
sellisest või tollesest õpetusest.
Ei. Jumala Sõna kuulutati sellisena nagu see oli
ja kuna Jumala Sõna on rõõmusõnum,
siis Paulus tõi neile rõõmsaid sõnumeid Jeesuse kohta;
selle kohta, kes on Jumal ja Ta tahe; mida Ta on teinud ning tegemas.
Selle kohta, et Jeesus on surnud meie eest ja lepitanud meid Jumalaga.
Ta käis kuulutamas surmavallaski, kuid Jumal äratas Ta surnuist üles
ja 40 päeva pärast tõusis Ta ka üles taevasse.
Paulus jagas kõiki neid asju,
et näidata, kui võimsalt Jumal on tegutsenud
ja kinkinud meile võimaluse võtta Jeesus oma ellu vastu,
kogedes täielikku elu muutust.
Nagu öeldud - seal istus üks halvatud mees,
kes muudkui kuulas ja kuulas.
Teine asi on see, et eeldavasti olid Pauluse kõned üsna pikad.
Piiblis on lausa üks koht olemas, kus viidatakse ühele inimesele,
kes jäi Pauluse pika kõne tõttu isegi magama.
Kuid Paulus kõneles ja õpetas, mõistes, et usk tuleb kuuldust
ja kuuldu Jumala Sõnast.
Seega, ta pidi jagama midagi, mis sünnitas usku kuulajate südameis.
Sest kui kuulajad ei saa usku, siis mida nad üldse saavad?
Mitte midagi!
Heal juhul mingi uue usundi või tõekspidamised,
aga see pole üldse see.
Mis tegelikult loeb, on see,
et Jeesus on tulnud andma meile elu ja tegema seda ülirohkesti.
Nii et see halvatu võttis selle vastu ja Paulus nägi ta silmist,
et ta südames on sündinud usk Jeesusesse ja tervenemisse.
Sest evangeelium kinnitab meile, et kui me võtame vastu Jeesuse,
võtame me Ta vastu ka kui me tervendaja.
Nii et see mees uskus, et võib terveks saada
ja Paulus kuulutas kõva häälega: "Tõuse üles ja kõnni!"
Nii et mees hüppas püsti ja suutiski käia, olles täiesti terve.
On iseenesestmõistetav, et sõnum sellest levis kõikjale
ja inimesi - nii poolt kui vastu, hakkas voorima Pauluse juurde.
Seejärel läks Paulus tagasi koju, oma kogudusse Antiookias,
jagades seal, mida Jumal oli teinud ja kuidas Ta arm oli toiminud.
Nad olid rõõmsad ja tänulikud,
andes Paulusele kindlasti ka võimaluse puhata veidi.
Kuid üks tuli põles ta südames ja ta teadis, et peab minema tagasi.
Nii ta tegigi, minnes pisut teist teedpidi, hoides veelgi enam Lääne poole.
Tagasiteel Iisraeli tuli ta aga läbi Efesose,
kus ta pidas ka teatud koosolekuid.
Seal oli üks abielupaar, kes palus, et ta jääks kauemaks ja nende juurde,
aga ta ütles, et kui Jumal lubab, siis mõni teine kord.
Ta läks tagasi koju,
aga peagi peale seda suundus oma 3.misjonireisile,
tulles siis juba tõesti Efesosse.
Ta kohtas seal 12 jüngrit, kes polnud just eriti kaua usus olnud,
kuna kogu see lugu oli alles nii uus nende jaoks.
Seetõttu polnud nad ka ristitud ega täitunud Püha Vaimuga.
Kui Paulus küsis, kas nad said ka usule tulles Püha Vaimuga ristitud?,
tegid nad suured silmad, sest polnud sellest midagi kuulnudki.
Nii et ta juhendas neid, nad said ristitud ja täitusid Püha Vaimuga.
Ja siis algaski üks täiesti uus etapp.
Kui Paulus nendele aladele tuli, tahtis ta mingi hetk jälle edasi liikuda,
sest ta oli oma kutsest teadlik ja tahtis jõuda ka teiste paikadeni.
Võime lugeda selle kohta Apostlite tegude 16 ptk'st,
kuid igakord, kui Paulus tahtis edasi minna,
pani Püha Vaim käe ette.
Kui Paulus tahtis teises suunas minna, ütles Püha Vaim: "Ei."
Ta võis kindlasti mõelda, et: "Mis värk on?",
aga samal ööl nägi ta unenäo ühest Makedoonia mehest,
kes ütles: "Tule siia ja aita meid!"
Tahame siinkohal tänada sind kõige eest, mida sa teed.
Selle eest, et palvetad meie eest ja toetad meid rahaliselt,
annetades ka TV7 töö toetuseks.
Jumal sind väga õnnistagu ja tea, et aitad kaasa Jumala Sõna levikule.
TV7 tööd on jätkuvalt võimalik toetada helistades 900 1777 (hind 7 eur).
Paulus mõistis, et Jumal on kõige selle taga
ja ta ütles oma kaaslastele, et nad peavad minema Makedooniasse.
Ja nii nad asusidki tegema ettevalmistusi,
et liikuda edasi Euroopasse.
Seetõttu, seistes ka täna siin, Efesoses, on süda täis tohutut tänu,
et Jumal tõi Pauluse siia Türki ja kõnetas teda siin.
Me igatsus on, et Issand võiks kõnetada meidki.
Jumal kõnetas Paulust, kes kuuletus ja läks
ja tänu sellele võime me täna vaadata kristlikku TV'd nii Eestis kui Soomes.
Ja kuhu iganes külla me ka ei läheks, alati leidub seal usklikke,
kes palvetavad ja loevad Jumala Sõna.
Loomulikult on neidki, kes peaks seda kõike tõsisemalt võtma
ja neid, kes peaks Jeesuse oma ellu kutsuma.
Kuid tänu Jumalale kõige eest, mis sai alguse just neilt aladelt.
Tuleme nende teemade juurde veel edasistes saadetes tagasi,
kuid siinkohal tahame paluda ja öelda:
Issand Jeesus, Sina, kes oled meile armu andnud
tänu evangeeliumi levikule läbi Pauluse, Barnabase ja Siilase.
Aitäh, et lasid sel sündida ja inimesed võtsid Su vastu.
Nõnda samuti tahame anda sulle, kallis televaataja, võimaluse.
Seetõttu tahame paluda sinuga ühe väikese palve,
mille kaudu kutsuda Jeesus oma südamesse,
kui sa ei ole seda veel teinud.
Palveta koos meiega, korrates Pia järel
ja kui teed seda kogu südamest, võid kogeda, kuidas sinugi elu muutub.
Korda minu järel:
Jeesus Kristus,
ma tahan tänada Sind,
et kõnetad mind
ja kutsud mind.
Ma kuulen Su häält
ja ütlen Sulle: "Jah, Jeesus."
Ma tahan järgida Sind,
mistõttu tule mu südamesse
ja andesta kõik mu patud.
Puhasta mind
ja kingi mulle uus elu
just praegu.
Tunnistan,
et Jeesus on minu Issand
ja mina olen Jumala laps.
Aitäh Sulle, Jeesus.
Aamen.
Tahan kuulutada sulle, et kui palusid seda palvet,
siis Jeesus tuli su ellu ja andestas sulle su patud.
Oled nüüd Jumala laps, mistõttu palju õnne!
Ole õnnistatud!
Võta meiega ühendust, et saaksime aidata sind edasi sel' teel.
Vaata meid taas nädala pärast! Kõike head!
Tõlge: Anne-Ly Raukas