AJAKOHAST OTSE TAEVAST
"Ajakohast otse taevast" taas eetris, nii et tere tulemast vaatama meid!
Me oleme rõõmsad, kas pole? - Oleme muidugi.
Samas aga mitte eriti rõõmsad selle üle,
et meie saated on eetris harvemini kui enne.
Nii et loodetavasti püsime teil meeles.
Näete me selja taga mitmeid monitore,
kus jooksevad videolõigud meie varasematest saadetest.
Seda seetõttu, et tähistasime hiljaaegu oma saate 10-aastapäeva.
See on tõeline Jumala ime,
sest see saade poleks sündinud ilma Jeesuse abita.
Kõik meie taustal jooksvad saated
on leitavad ka TV7 arhiivist TV7 kodulehel www.tv7.ee
Seal on palju teisigi saateid, nii et mine ja ammuta sealt rohkesti.
Tänapäeval on see lihtne, kuna paljudel on telerid erinevates ruumides
ja ühtlasi on meil nii nuti-TV kui ka nutitelefonid,
mis teevad saadete vaatamise väga lihtsaks.
Nii et ära kiru neid häid allikaid, vaid täna hoopis Jumalat nende eest.
Samas peame olema muidugi valivad selles osas, mida vaatame.
Kuid TV7 on hea kanal, mida vaadata! - On igal juhul.
Kuid nüüd asja juurde.
Nagu öeldud - oleme teinud seda saadet 10 aastat
ja ilmselgelt selle 10 a jooksul ka märgatavalt vanemaks jäänud.
Nii nagu see teletöögi on aastaid kestnud.
Ühtekokku oleme avalikus tegevuses e jumalariigitöös olnud 40 aastat,
tegutsedes nii pastorite kui evangelistidena
kui ka 10 aastat meediatöös.
Nii et oleme juba üsna pika maa maha käinud.
Jumal kutsus meid u 20 aastat tagasi kolima Rootsist tagasi Soome
ja seda me ka tegime.
Nii nagu paljud teised soomlased, kolisime meiegi 60-ndatel Rootsi,
kus oli kergem leida tööd ja eluaset.
Ühtlasi valdasime me ka rootsi keelt. - Mis muutis sisseelamise kergemaks.
Stockholmi kolides liitusime koheselt ka sealse Maranata kogudusega,
teenides kaasa koguduse töös.
Me olime seal ikka üsna aktiivsed.
Olime. Olime ju tol ajal veel noored ja meil ei olnud ka lapsi kohe alguses.
Olime abiellunud just enne Rootsi kolimist.
Nii et meil oli palju aega, jõudu ja ka indu,
kuna Jumal oli teinud ja tegemas midagi, mis oli põnev.
Tahaks siinkohal julgustada sind ja öelda: palveta palju!
Palu, et nii su kogukonnas kui koguduses valitseks ärkamise vaim,
sest pole midagi paremat, kui saada puudutatud sellest vaimust.
Ühtlasi saavad su lapsed osaleda pühapäevakooli -ja noortetöös
ja see on vinge, kui Jumala Vaim seal liigub!
See pole midagi kuiva ega igavat.
Nii et Jumal kutsus meid tagasi, rääkides sellest väga selgelt.
Me kolisime tagasi Turu linna.
Olime Soomes muidugi varem külas käinud,
teenides kaasa erinevatel jumalateenistustel jne.
ning nähes, kuidas Jumal hakkas tegema imelisi asju.
Mitmed inimesed said koosolekute ajal päästetud,
nii et tundus tõesti, et see on see õige aeg.
Me ka ristisime inimesi, kuna usume,
et see, kes tuleb usule, peab saama ka ristitud.
Ehk siis usklikuks saamine ja seejärel ristimine,
mis viitab oma vana elu mahamatmisele.
Nii et hakkasime inimesi ristima.
Nii et kui üldse midagi paluda või soovida, siis seda,
et see sama "ristimisvesi" hakkaks taas liikuma ja elustama.
Ühtlasi on Piiblis öeldud, et Jumal kuuleb ka me soove.
Nii on. Ja see on ju tore!
Elu Sõna kogudus Turus sai alguse 1990 aastal
ja me usume, et see oli Jumala kutse meile.
Tänu rohketele palvetele kinkis Jumal meile ka erinevaid võimalusi
ning me kogesime väga selgelt, kuidas Jumal juhtis meid just Turusse.
Inimlikult polnud see meie esimene valik,
kuna me oleks hea meelega teinud oma saateid pigem Helsingis.
Kuid Jumal juhtis meid Turu linna ja tahtis, et alustaksime seal tegevust.
Ja seda me ka tegime.
Seetõttu tahamegi jagada neid asju ka teiega,
sest meie endi jaoks on oluline teada, kust me tuleme, kus me oleme
ja kuhu oleme teel.
Nii et tänane saade räägibki Elu Sõna taustast,
meie hetke töödest-toimetustest ja sellest, kuhu oleme teel.
Kuid alustuseks tahaksin lugeda Jeremija raamatust, 1 peatüki.
Mina loen ja Pia seletab selle lahti.
See on võrratu piiblikoht, kus Jumal räägib meile.
Ta räägib seal meiega ja teeb seda nii lihtsalt moel,
et on enam kui selge, et Ta räägib meiega.
See ei tähenda seda, et saame koheselt aru sellest, mida Ta räägib,
aga samas mõistame siiski, et Jumal on see, kes räägib.
See pole mingi inimlik jutt või arvamused.
Inimesed on need, kes tõmbavad meid lõhki:
"Tule siia, tee seda, mine sinna, tee toda."
Seetõttu tekkib ka teatud imelikke mõtteid ja tundeid...
Ma vihkan kõige enam sellist väljendusviisi, kus öeldakse, et:
"No ma kuidagi tundsin nii, et pean minema sinna või tänna."
"Kuidagi tundus nii, et ei taha midagi teha ja jään koju."
Plaa-plaaa-plaaa.
Jumal räägib meiega ja kui Ta seda teeb,
siis Ta annab sellega kaasa ka oma tugeva ligiolu ja kinnituse,
et tegu on Tema juhatusega ja et võime olla kindlad selles.
Ja veel. Kui Jumal räägib - olgu siis prohvetite või pastorite läbi,
siis üsna sageli on Jumal pannud selle sama teema
juba ka meie südameisse; meie vaimse inimese sisse.
See on paik, kus Jumal toimetab ja kus Tema Vaim pesitseb.
Nii kõnetas ka Jumal meid enne Turusse minekut
ja seal koguduse rajamist, öeldes Jeremija 1:18 järgmist:
"Sest vaata, mina panen su täna kindlustatud linnaks
ja raudsambaks ning vaskmüüriks kogu maa vastu,
Juuda kuningate, selle vürstide, preestrite ja maa rahva vastu.
Nad võitlevad sinu vastu, aga nad ei saa võimust su üle,
sest mina olen sinuga, ütleb Issand, ja ma päästan sinu.”
See ei tähenda nüüd muidugi seda, et me peaks olema kõige vastu,
mis liigub ja eksisteerib,
vaid Jumal ütles Jeremijale, et Ta paneb tema olukorda,
mis pole just kõige kergem
ja kus ei võeta just avalisüli vastu kõike seda, mis taevast tuleb.
Hoopis vastupidi - siin läheb tarvis reformatsiooni
ja selgeid juhiseid taevast.
Nii et mine sina ja kõneta neid.
Jumal ütles Jeremijale, et paneb oma sõnad tema suhu.
Ta teeb seda sama ka meiega.
See on muide üks jutlustajate suurtest väljakutsetest, aga ka lootusest,
et Jumal paneb oma sõnad neile suhu.
See ei tähenda muidugi seda,
et me muudkui räägime ja räägime ja sõnad ei saa kunagi otsa.
Kuid Jumal täidab me suu õigete sõnadega.
Loomulikult varustame ka ise endid, nii nagu teistelgi elualadel.
Mõeldes näiteks lenduri peale, kes on lennanud 30 aastat,
siis ta on üsna osav lendur juba.
Või puuraidur, kes on ehitanud mitmeid maju,
peab täpselt teadma, mis puidust mida jne.,
et maja püsiks ikka aastakümneid, kui mitte aastasadu.
Samas ei piisa ainuüksi sellest, et meil on oma kindel rutiin.
Me vajame ka Jumala ilmutust, mispeale Jumal ütles Jeremijale s 11:
"Ja mulle tuli Issanda sõna; ta küsis: Mida sa näed, Jeremija?”
Mina vastasin: Ma näen mandlipuu oksa!”
Ja Issand ütles mulle: Sa oled õigesti näinud,
sest mina olen valvas oma sõna teoks tegema!”
Ja Issanda sõna tuli mulle teist korda; ta küsis: Mida sa näed?”
Mina vastasin: Ma näen ülekeevat pada põhjakaares!”
Ja Issand ütles mulle:
Põhjakaarest pääseb lahti õnnetus kõigi maa elanike peale."
Antud juhul Jumal varustas Jeremijat ühe nägemusega
ja me oleme tänulikud, et Ta varustas meidki enne Turusse tulekut,
kuhu rajasime koguduse.
Jumal oli koos meiega ja me oleme nii tänulikud selle eest.
Ma ise kogen, et need esimesed aastad olid otsekui ärkamise aastad.
Nägime, kuidas inimesed tulid usule
ja tulid ka meie k 10.00 algavatele hommikustele jumalateenistustele.
Inimesed tulid ja andsid oma elud Jeesusele,
mis oli lihtsalt imeline!
Seejärel aga andis Jumal meile sõna ka noorte kohta,
et Jumal toob noored kogudusse.
Kogesime, kuidas Jumal rääkis ja andis meile tõotuse,
nii et me avasime kohviku "Night Caffee" ("Õhtukohvik").
Me pidasime seda igal reede õhtul, kuhu tuli väga palju noori.
Nad kuulsid seal Jumala Sõna ja muidugi tasuta kohvi ja saiakesi ka.
Kuid koguduse noored olid seal ja tunnistasid neile,
saades seeläbi isegi väga rõõmsaks, et võisid abiks olla oma sõpradele
ja paljudele teistele noortele.
Nii et see oli selline kahe otsaga asi.
Just. Nii et palju noori käis seal
ja isegi, et kõik ei saanud kohe päästetud,
külvasime me ometigi midagi nende ellu.
Ja eks see ole nii ka, et kui Jumal midagi räägib,
ei saa lihtsalt istuda käed rüpes ja oodata, et asjad juhtuvad.
Või mida sa arvad?
Ei istuda ega oodata saa muidugi, sest muidu ju ka ei juhtu midagi.
Midagi ei juhtu.
Jumal muide istub ja ootab, et meie hakkaks liigutama ja liikuma.
Me tegime seda ja Jumal oli võimsalt kaasas kogu looga.
Siinkohal üks huvitav lugu, mida muidugi on mitmeid,
aga kord oli juhus, kus üks me koguduse liige oli Turu linna keskuses.
See oli reede või laupäeva õhtu ja ta oli teel turuplatsile,
kus toimus me koguduse poolt korraldatud noorteüritus.
Korraga märkas ta tänavanurgal kahte noort purjus neidu,
kellest üks ütles teisele: "Ma tapan end ära!"
Seda seetõttu, et noormees oli ta maha jätnud.
"Oo, ma ei jaksa enam! Ma tapan end ära!"
Ja siis me koguduse liige kuulis pealt,
kuidas teine purjus neiu oma sõbrannat lohutas:
"Sa ei pea seda tegema!"
"Sinugi jaoks leidub lootust, nii nagu seal Elu Sõnas räägitakse!"
Nii et üks neist neidudest oli kuulnud me noori niimoodi rääkimas.
Kuid me kogudus hakkas kasvama ja see oli tore.
Samal ajal liikusime ka ringi teistes Soome linnades -
Kuopios, Joensuus, Poris ja vahel ka Vaasas.
Ühtlasi käisime Viiburis, Venemaal,
mida külastasime iga 2 nädala tagant,
pidades seal Piiblikooli, mis samuti kasvas ja arenes.
Nii et tänu Jumalale kõige selle eest!
Antud juhul pole küsimus selles, mida meie oleme teinud,
vaid selles, mida Jumal on teinud.
"Vaata, mida Issand on teinud!" Ta on teinud imelisi asju.
Tahaksin tänada kõiki me vaatajaid nii palve kui rahalise toe eest.
Jätkakem ikka samas vaimus!
Me palvetasime algaastatel ikka väga palju.
Teeme seda muidugi praegugi, kuid tol ajal oli meil 2 konkreetset palvet:
1. Et me töö ja tegevus võiks laieneda.
Olime tulnud Elu Sõna liikumisest, Uppsalast, kus neil oli oma raadiojaam,
mis kattis üsna suure piirkonna.
Seetõttu tahtsime kristlikku raadiokanalit siia Soomegi, nii et palusime selle eest.
Saime muidugi aru, et ju see on ka meie väljakutse sellega alustada,
kui olime palunud, et jõuda inimesteni kristliku raadiojaama kaudu.
Läks mõni aasta mööda, kui kuulsime, et Helsingis alustas tööd Radio Day,
mis muudkui laienes ja laienes ning kattis peagi kogu Soome.
Läks veel mõni aasta ja TV7 sai rajatud.
Olime muide esimeste seas, kes said hakata näitama oma saateid TV7 kaudu.
Kõik see tingis selle, et meie tegevusvaldkond laienes.
Samas on see alati olnud su sooviks
kuulutada evangeeliumi nii paljudele, kui vähegi võimalik.
No mis mõtet oleks kuulutada nii vähestele, kui võimalik?
Oleme valmis kuulutama evangeeliumi ühele inimesele,
aga samas oleme rõõmsad ja tänulikud,
kui saame kuulutada ka 20 000 - 30 000 inimesele.
Iseenesest on vahel ehk hea, kui ei näe kõiki neid rahvahulki,
sest näiteks Radio Day statistika põhjal
kuulab meid laupäeva õhtuti u 21 000 inimest +- mõni tuhat,
mis kokku võib teha 24 000 - 25 000 inimest.
Samas me ei näe neid suuri hulki ja saame rahus jagada Jumala Sõna,
aegajalt kohtudes mõne oma vaataja või kuulajaga.
Sama lugu ka TV7 vaatajatega, kelle eest oleme vägagi tänulikud.
Kuid kõik see muutis me immidžit, laiendades ka meie tegevusala.
Koguduse töögi Turus stabiliseerus, sest kahjuks oli varasemalt aegu,
kus inimesi tuli kogudusse, aga ka lahkus kogudusest.
Kuid samas tuli jälle uusi inimesi ja tuleb jätkuvalt, mis teeb vaid rõõmu.
Alles hiljaaegu oli meil jumalateenistusel palju uusi inimesi,
kellest paljud tulevad ka seetõttu, et tegutseme raadios ja teles.
Nii et tere tulemast sullegi!
Oleks rõõm kohtuda sinuga, öelda "Tere!"
ja paluda koos sinuga ning sinu eest.
Võid tulla kõigi oma koormatega ja lahkuda ilma nendeta.
Sa võid öelda: "Ma ei saa tulla, sest koera ei saa koju üksi jätta!"
No võta sel juhul koer kaasa.
Meil oli üks jumalateenistus, kus üks naine tuli koos koeraga kotis.
Ta tahtis saada eestpalvet, mistõttu kutsusin ta ette.
Veidi keeruline ehk oli, aga ta tuli koos koeraga
ja me palusime ta eest.
Nii et vahet pole, kuidas tuled!
Tahame aidata ja toetada sind, paludes koos sinuga
ja kinkides sulle võimaluse mõista, et Jeesus on tulnud päästma
ja tegema me heaks imelisi asju.
Meil pole hetkel küll mingit otsest pinget selles osas,
aga samas oleme alustanud seda uut aastat arusaamisega,
et Jumal tahab olla me ligi ja Tema ligiolu on see, mis muudab asju.
See on kohe kogetav, kui puudub Tema ligiolu ja Vaim.
Nii nagu sa tunned, kas tuba on soe või külm;
kas õues on soe või külm;
kas miski on elav või mitte?
Nii et me palve on: "Issand, me vajame, et liiguksid!"
Ja kuigi 22-23 aastat on möödas, tahame ikka liikuda edasi,
kogedes, et inimesed saavad midagi taevast.
Nii et meil on koguduses mitmeid uusi liikmeid.
See on tõesti tore näha kogudust kasvamas,
sest kui see ei kasva, läheb veidi igavaks.
Ühtlasi oleme näinud mitmeid oma esimesi koguduseliikmeid abiellumas,
saamas lapsi ja nüüd nende lapsed saavad omakorda lapsi.
Ehk siis - see on olnud huvitav teekond.
Jumal on hoidnud meid matuste eest, kuigi mõned on ka olnud,
kuna mõni koguduse liige on lahkunud ja läinud Jumala juurde.
Ja kuigi me teame, et nad lähevad Jumala juurde,
on see meile siiski pisut kurb.
Nii et siin me oleme ja siit ka edasi läheme,
tõstes oma pilgu Jumala peale, sest me tahame liikuda edasi.
Keegi tuletas meile meelde üht meie jõulu-saadet,
kus vaatasime tulevikku;
päeva, kus ps.Westergard saab 100-aastaseks.
Ja sellel 100-aasta juubelipeol olime endiselt täies hoos.
See oli muidugi väike humoorikas mäng,
kuigi ma loodan sellegipoolest, et elan kaua.
Kuid küsimus on edasi liikumises ja pürgimises.
Ma ei usu, et saame kunagi olema lõpuni rahulolevad,
vaid Elu Sõna otsib endiselt võimalusi liikuda edasi.
Üks asi, mida Jumal on viimaste aastate jooksul teinud,
on see, et oleme saanud paremat kontakti
paljude koguduste ja üksustega ning kristlastega üldisemalt.
Nad on mõistnud, et oleme ehedad ja evangeelsed.
Samas meie oleme mõistnud, et me pole need ainukesed
ja meil on nii õdesid kui vendi Kristuses, kellega on oluline kokku hoida.
Üksi ei suuda me midagi, üheskoos aga küll.
Kõik Turu kogudused saavad korra kuus ühispalveks kokku
ning pastorid kogunevad samuti korra kuus ühtseks osaduseks,
palvetades üheskoos ja jagades mõtteid-kogemusi.
Taoline hea õhkkond viib kõiki kogudusi edasi.
Samas tahaks öelda veelkord: tere tulemast Elu Sõna kogudusse
ja meie jumalateenistustele.
Kolmapäeviti k 18.30 on meil palvekoosolek
ja pühapäeva hommikuti k 11.00 on jumalateenistus,
kus me ülistame Jumalat, palvetame, jagame Jumala Sõna
ja joome peale seda üheskoos kohvi.
Õnneks on kogu see õhkkond nii hea, et paljud ei kipu isegi koju minema.
Kuid tänu Jumalale selle kõige eest!
Kuid siinkohal tahame palvetada.
Oleme 10 aastat olnud eetris ja palvetanud peaaegu iga saate lõpus,
mistõttu tahame jätkata samas vaimus ja ka õnnistada sind.
Samas aga küsida, kas su asjad Jumalaga on korras?
Oled sa päästetud ja uuestisündinud?
Tead sa, et Jeesus on su Issand?
Kui ei, siis palu koos meiega just praegu.
Lihtsalt palu see lihtne palve ja korda koos Piaga minu järel.
Ja kui palud, siis palu kogu südamest
ning sellest saab sinu elu pöördepunkt.
Palu koos meiega nii:
Jeesus Kristus,
tahan tulla
ja tänada Sind eesõiguse eest
et võin tulla
ja anda oma elu Sulle.
Ma palun Sind, Jeesus,
et tuleksid mu ellu,
ja päästaksid mu hinge.
Puhasta mind
ja anna andeks kõik mu võlad.
Ma vajan Sind, Jeesus
ja võtan Su vastu just praegu
kui oma Issanda
ja Päästja.
Ma tunnistan,
et olen Jumala laps
ja Jeesus on minu Issand.
Ma järgin Sind
tunnistan Sinu nime
ja olen Sinuga elu lõpuni.
Aitäh Sulle, Jeesus.
Aamen.
Sina, kes sa palusid seda palvet,
ma kuulutan sulle, et kõik su patud on sulle andeks antud
ja sa oled Jumala laps.
Võta meiega ühendust, et võiksime lähemalt suhelda
ning ka palvetada su eest.
Meie kontaktid leiad ekraanilt.
Kohtume taas nädala pärast! Kõike head!
Tõlge: Anne-Ly Raukas