AJAKOHAST OTSE TAEVAST
Esimene küünal on süüdatud.
Taas on käes 1.Advendi aeg.
Nii aasta kui kirikuaasta on läinud üsna kiirelt
ja me oleme tagasi ootusajas, tehes ettevalmistusi jõuludeks.
Advent lähtub ladinakeelsest sõnast "adventus",
mis tähendab... - Me Issand on tulemas.
Tähendab siis saabumist. Meie Issanda saabumist.
Võib ju küsida, miks advendiaeg just enne jõule on,
sest paljude sõnul pole ju jõuluaeg Jeesuse tegelik sünniaeg.
Ja suure tõenäosusega see nii ongi.
Kuid samas ootus Messia järele oli siiski olemas.
Oli seda nii enne kui ka pärast Jeesuse tulekut.
Kuid tähistades jõule 24.-25.dets, võib ju siiski tähistada ka adventi,
valmistudes Jeesuse "tulekuks".
Samas on tore, et advendiajal toimub paljudes kirikutes ja paikades
mitmeid ilusaid kontserte ja palju teisi toredaid ettevõtmisi.
Inimesed võivad neist osa võtta ja kuulda selgi moel Jumala Sõna.
See on tõesti väga hea.
Samas on see suur väljakutse igale pastorile ja kirikuõpetajale,
et kasutada seda võimalust ja jagada inimestele Jumala Sõna.
Ühtlasi aga käib pidev võitlus ärimaailmaga,
kes püüab jätta jõulude tõelise sisu tahaplaanile,
tekitades pigem jõuluaja tormamist ja stressi.
Sest enne jõulu on ju nii palju osta ja teha!
Samas aga - saaks ju hakkama ka palju vähemaga.
Kindlasti saaks.
Me pole muidugi tähistamise vastu, sest see teeb meele rõõmsaks.
Kasvõi juba seegi, kui küünla põlema paned.
Ja me pole ka jõulukinkide vastu. - Kindlasti mitte.
Teame ju, et see on osa tervikust.
Sest juba siis, kui Jeesust oodati ja Ta eesli seljas Jeruusalemma sõitis,
lõikasid nad palmioksi, panid teised rüüd selga jne.
See oli vägagi tähendusrikas, et Jeesus sisenes linna väga alandlikuna,
olles valmis viima täide kutsumist, mis Talle Isa poolt oli antud.
Tulla siia maailma, et lepitada inimkond Jumalaga
ja tuua iseennast ohvriks kogu inimkonna pattude eest.
Nii et me pole jõulukinkide vastu.
Pealegi on see hea võimalus teha kinke mitte vaid kõige kallimatele,
aga ka ehk pisut kaugematele sõpradele.
Või isegi inimestele, kellega ehk kõige paremini läbi ei saa.
See oleks hea kinkida neile mõni hea vaimulik raamat või CD,
soovides häid jõule, kuid luues samas ühtsust.
Sest usun, et kui kuulutame evangeeliumi,
tuleb seda teha praktilistel viisidel, mis avaksid inimeste südamed.
See võib ehk kõlada valeõpetusena,
aga me peaks esmalt võitma inimese südame
ja siis alles tema hinge.
Või siis võitma esmalt ta usalduse, et ta oleks valmis sind üldse kuulama.
Paljud arvavad, et neil on õigus minna ja lihtsalt lajatada Piibliga.
Noh, eks nii või ju ka,
kuid samas on meil siiski võimalus avada inimeste südameid.
Ütle ju Piibelgi, et annid sillutavad teed.
Nii et valmistudes jõuludeks, mille keskpunktiks on Jeesus,
võime küll öelda, et vähemalt meie maal
peaks Jeesus saama tagasi jõulude keskpunktiks.
Ta peaks olema kaasatud kõigisse pidustustesse -
mitte vaid kirikus ja kodus, aga kõikjal.
Oleme vahel osalenud teatud jõulupidudel,
kust oleme "näljastena" koju läinud.
Seda siis selles mõttes,
et tähistati küll jõule, kuid ilma "päevakangelaseta".
See on kurb.
Seetõttu võime paluda selle pärast ja teha oma ettevalmistusi,
kutsudes inimesi külla ja vastates nende ootustele ning vajadustele.
Ehk siis see on advendiaeg.
Kui aga mõelda sellele koguduse raames, siis see on kui korduv sündmus.
Ootus Jeesuse järele on olnud pidev ja korduv läbi ajaloo.
Ehk siis advendiaeg on olnud üks jätkuv ootusaeg,
mida kirikud ja kogudused on võtnud täie tõsidusega.
Seda, et Jeesus on tulemas.
Seetõttu on äärmiselt oluline, et me ei kaotaks seda igatsust.
Sest eks siin maailmas ole usklikelgi palju tähtsaid asju ja tegemisi,
kuigi meie peamine ülesanne on olla siiski Kristuse esindajad
ja levitada Tema Sõna.
Kuid me ei tohi ära unustada Tema tulemist.
Lihtne on muidugi öelda, et eks Teda ole oodatud juba aastasadu.
Samas imestan, kui loen Matteuse 24-25 ptk.,
kus räägitakse lõpuaegadest
ja kus jüngrid küsivad Jeesuselt, mis annab märku Tema teisest tulekust?
Ja siis Ta räägib neile paljudest asjadest:
vihkamisest, sõdadest, armastuse jahtumisest jne.
Kõigest halvast, millega inimesed ei oska midagi peale hakata.
Kuid see on see, mida Jeesus ütles ja me usume seda.
Samas mõtlen sellele, mida inimesed nägid
100, 200, 500, 700 aastat tagasi ja mida nad siis mõtlesid?
Olen kindel, et nad nägid ka kõikvõimalikku.
Ei tohi unustada, et see maailm on Saatana meelevalla all.
Nii et küsimus pole vaid selles, et Jumal valitseb ja kõik laabub niisama.
Seetõttu on meie asi siseneda vaenlase leeri
ja võtta tagasi kõik see, mille ta on meilt röövinud.
Näiteks: laulud ja muusika. Me küsime, kellele need kuuluvad?
Kindlasti mitte Saatanale.
Sest tema riigis - põrgus, pole mingit laulmist ega muusikat,
vaid nutt ja hala ning hammaste krigistamine.
Küll aga oli Saatan enne oma langemist kaasas taevases ülistuses,
kus kõlas palju laulu ja muusikat.
Kuid ka tänapäeva maailm on täis erinevat muusikat.
Pole paika, kuhu minna, kus ei kõlaks muusika - poes, autos jms.
Sul on omad CD'd ja mängijad, mis kõik vahendavad muusikat,
nii et maailm on täis erisugust ja eri maade muusikat.
Kui aga aus olla, siis suurem osa sellest ei ülista Jeesust.
Jah, Ta saab aegajalt olla kaasas siin-seal
ja kui olud lähevad väga kitsaks,
võimaldab Jumal Eurovisioonil kõlada ka "Halleluuja"l (1979 a võidulaul).
Kuid tavaolukorras me ei kuule just palju Jeesust ülendavaid laule.
Vahel tuleb ette olukordi, kus valgusfoori taga oodates
seisab su kõrval mõni auto, kust kostub nii kõvat tümpsu.
Selline tunne on, et kogu tänav ja linn kuuleb seda.
Kuid tõenäoliselt pole see tümps Jeesuse auks.
Seetõttu peaksime autos kuulama seda, mis meile meelepärane
ja miks mitte laskma sel kõlada teistelegi.
Peaksime olema julgemad selles. - Võiksime muidugi.
Ehk siis - peaksime minema vaenlase leeri ja võtma tagasi kõik röövitu.
Nii et me ei müü kõike maha Saatanale
vaid seetõttu, et maailm elab tema meelevalla all.
Reinhard Bonnke on öelnud,
et Saatanale tuleb põhjustada nii palju kahju kui vähegi võimalik.
Tungida tema aladele ja võita tagasi need kallid hinged,
kelle eest Jeesus on surnud.
Nii et mitte võit ei kuulu Saatanale, vaid Jumalale ja Tema rahvale.
Nii et oleme ootamas Jeesuse tagasitulekut.
Ristikogudusel on erinevaid arusaamu selle kohta,
millal ja mil moel Ta tuleb?
Kas Ta tuleb enne suurt kannatuste aega?
Samas, millal see kannatuste aeg algab või on see juba käes?
Kõik sellised küsimused, millele ei saa kindlalt vastata.
Kuid kogudus on alati näinud märke,
mis kinnitavad seda imelist tõotust, et Jeesus tuleb tagasi.
Küll aga võin öelda,
et Jeesuse tagasitulek pole mingi katastroof vaid meile päästeks.
Isegi nii, et kogu Iisrael saab päästetud üheainsama päevaga
ja juudi rahvas tõstab oma pilgu ja näeb,
et Jeesus on see Messias, kelle tulekut nad on nii kaua oodanud.
Kuid oodates Jeesuse tulekut ja pannes kõrvale kõik küsimused,
kas, kus, kuidas ja millal...
Kas oleme 7 aastat taevases pulmas ja tuleme siis koos Jeesusega tagasi,
et valitseda siin maa peal...
Kõigi nende teemade osas on mitmeid eriarvamusi,
mille kõigi kohta võib leida erinevaid kinnitusi.
Samas võib olla, et kui Jeesus tuleb,
tähistame seda hoopis Jeruusalemmas - uues, taevases Jeruusalemmas.
Kuid samas pole need kõige tähtsamad küsimused
ja tihti nende üle vaieldes, unustame kõige olulisema -
selle, et Ta tuleb tagasi!
Ja kuigi kogu seda sõnumit on sageli kasutatud kui hoiatusena -
ole ikka korralik ja püsi õigel teel!
Otse loomulikult peab seda tegema,
kuid me oleme selle sõnumiga inimesed ära hirmutanud.
Ka oma jutlustes, rääkides Jeesuse tagasitulekust,
oleme rääkinud sellest,
kuidas üks inimene võetakse kaasa ja teine jääb maha.
Usun, et paljud lapsed ja noored võivad isegi tunda hirmu,
ega ometigi nende ema või isa keset jutlust ära võeta?
Usun, et oleme selle sõnumiga täiesti valesti ümber käinud.
Paulus rääkis inimestest, kes on surnud usklikena (Kristuses)
ja kes äratatakse pasunate saatel taas üles, kui Jeesus tuleb.
Ja kui nemad on üles taeva võetud, võetakse kõik elavadki usklikud kaasa.
Kuid ta lõpetab selle peatüki üleskutsega lohutada üksteist selle sõnumiga.
Ristikoguduse algaegadel oli kristlastel oma tervitussõna.
Jah, ühest küljest kasutati "Shalom"i, mis tähendab palju enamat kui rahu.
See tähendab ka tervise, jõu ja külluse soovimist teisele.
Kuid samas kasutati tervituseks ka sõna "Maranata",
mis tähendab: "Issand tuleb"
või võib olla ka palve: "Issand, tule!"
Ma ei usu, et nad kasutasid seda üksteise hirmutamiseks stiilis:
"Oo, me kannatame nii väga, mistõttu: "Maranata!""
Ei. Usun, et oma elu kitsaskohtades, kus nähti ja kogeti ka surma
ja tahetigi lausa surra samal moel nagu Jeesus oli surnud,
siis usun, et neil oli raske
ja usklikena elasid nad pikka aega ka kui "põranda all".
Kuid kui siis mõni õde või vend vastu tuli ja "Maranata!" ütles,
peitus selles pigem lohutus ja kinnitus, et Ta tuleb peagi tagasi.
Ja kui keegi meist peakski surema märtrisurma,
siis me lepime sellega,
kuid meil on hea meel selle üle, et Ta on tulemas tagasi.
Nii et nad kandsid endaga kaasas jätkuvat advendi sõnumit.
Usun, et meil on aeg võita see tagasi.
Ja kuigi juba nemad nägid märke, mis viitasid Jeesuse tagasitulekule,
usun siiski, et meie oleme juba üsna lähedal sellele ajale.
Kuid lähedal mitte katastroofile, vaid oma Päästja saabumisele.
Seetõttu ole rõõmus ja kasuta advendiaega targasti.
Ülista Jeesust, rahusta ja vaigista end, kui tarvis;
kui soovid pidada mõnda advendiaja paastu, tee seda.
Me muidugi ei paastu selleks, et koguda rohkem ruumi jõulusöömaajaks,
aga tee seda, et selgitada oma mõtteid ja täna Jumalat,
et võid valmistuda nii jõuludeks kui Tema tagasitulekuks.
Soovides toetada TV7 tööd, võite helistada 900 1777 (7 eur) Täname!
Tahan lugeda Markuse evangeeliumi 11.ptk-st:
"Ja kui nad jõudsid Jeruusalemma lähedale Betfagesse
ja Betaaniasse Õlimäe juurde,
läkitas Jeesus kaks oma jüngritest ja ütles neile:
Minge külla, mis on teie ees, ja kohe, kui jõuate sinna,
leiate kinniseotud sälu, kelle seljas ei ole istunud veel ükski inimene.
Päästke see lahti ja tooge siia!
Ja kui keegi teile ütleb: "Miks te seda teete?" siis öelge:
Issand vajab teda ja läkitab ta peatselt tagasi!”
Jüngrid läksid ja leidsid sälu seotuna värava juures tänaval
ja päästsid ta valla.
Ja mõned sealseisjaist ütlesid neile:
Mis te teete, et päästate sälu lahti?”
Aga nemad ütlesid neile just nõnda, nagu Jeesus oli käskinud,
ja nad jäeti rahule.
Ja nad tõid sälu Jeesuse juurde ja heitsid oma rõivad ta peale
ning Jeesus istus sälu selga.
Paljud laotasid tee peale oma rõivad, aga teised väljadelt raiutud oksi.
Need aga, kes käisid Jeesuse eel ja järel, hüüdsid:
Hoosanna! Õnnistatud olgu see, kes tuleb Issanda nimel!
Õnnistatud olgu me isa Taaveti tulev kuningriik! Hoosanna kõrges!”
Ja Jeesus tuli Jeruusalemma pühakotta.
Kui ta oli ümberringi kõike vaadanud,
läks ta hilise aja tõttu koos nende 12-ga Betaaniasse."
See oli siis meie tänane piiblitekst ja me võime öelda ühes autoriga:
õnnistatud olgu see, kes tuleb!
Kuid siinkohal tahaksime palvetada.
On sul südames midagi?
Et inimesed mõistaksid, et Jeesus on kogu jõulude keskpunkt.
Me palume ja sa võid õnnistada me televaatajaid,
kellest paljud on ehk pinges tänu kõigele jõuludega kaasnevale saginale.
Tänu Sulle, Jeesus, et tulid jõulude ajal ja et võime olla Sinu lapsed.
Tänu Sulle, et tahad õnnistada kõiki me televaatajaid.
Ka keset jõuludega kaasnevat siginat-saginat ja ka pingeid.
Tänu Sulle, et Sina ise oled koos nendega.
Tänu Sulle, et võime paluda,
et Sina oleksid iga kodu ja kõigi ettevalmistuste keskpunktiks.
Et inimesed mõistaksid, miks nad üldse peavad jõule
ja mõtleksid Sinu peale.
Täname, et võid nende jõulude ajal teha väga palju - ka päästa inimesi.
Tänud Sulle, et võid seda teha.
Jeesuse nimel, aamen.
Võib-olla sa igatsed, et Jeesus võiks saabuda ka sinu ellu.
Sest ainuüksi teadmine Temast pole piisav.
Nii nagu sa ei muutu autoks vaid seetõttu, kui seisaksid garaažis,
nii ei muuda ka ainuüksi jõulude ajal kirikus käimine sind kristlaseks.
See sünnib vaid siis, kui Jeesus tuleb ja sa võtad Ta vastu oma ellu.
Nii et palugem sellegi pärast.
Me palume väikese palve väikeste lausete kaupa
ja sa võid korrata koos Piaga meie järel.
Ehk sa tunnistad nii oma suu kui südamega:
"Jeesus, ma võtan Su vastu" ja siis Ta tuleb su ellu.
Nii et palu koos meiega:
Aitäh Sulle, Issand,
et tulid siia maailma.
Sa tulid,
et otsida ja päästa
kõiki, kes kadunud.
Mina olen kadunud.
Olen rändamas eksiteedel
ja vajan Päästjat.
Tule, Issand Jeesus,
minu väetisse südamesse
ja anna armu.
Anna andeks mu patud
ja lase mul kogeda,
kuidas Su Vaim sünnitab mind uuesti
ja kuidas Sinu Sõna väel
ma saan Sinu lapseks.
Ma alistun Sulle
ja tunnistan, Jeesus,
et Sina oled minu Issand
ja mina Sinu laps.
Jeesuse nimel, aamen.
Nii lihtsalt see käibki.
Ühtaegu alandlik, samas täiega võimas Päästja tuleb su ellu.
Ole õnnistatud, kui palusid seda palvet koos meiega
ja ma kuulutan sulle,
et Jeesus on tulnud sinugi ellu ja sa oled Tema oma.
Võta meiega julgesti ühendust,
et saaksime sind aidata edasi sellel uuel teel,
sest see, mis täna alguse sai, läheb edasi ja kulgeb edukalt.
Kõike head ja kohtuma taas nädala pärast!
Kohtumiseni!
Tõlge: Anne-Ly Raukas