AJAKOHAST OTSE TAEVAST
On tore olla taas Helsingis! - On tõesti.
Meil on võrratu pealinn ja vähemalt mulle meeldib siin väga.
See on ka palju suurem, kui me oma kodukant.
On tõesti ja siin on ka palju rahvast liikvel.
Mõtle, kuidas iga inimene on loodud Jumala näo järele.
Jumal ise on loonud igaühe meist
ja ükski meist pole samasugune nagu keegi teine.
See on ütlemata märkimisväärne, et oleme nii ainulaadselt loodud
ja et see kõik on Jumala tegu.
Kuid Ta on pannud ka igaviku igaühe meie sisse
ja vahel see mõte on üsna aukartustäratav,
et kõik meid ümbritsevad inimesed saavad elama igavesti.
Arvad sa, et inimesed üldse mõtlevad selle peale?
Mitte vist eriti.
Ühtlasi on levimas ka mõtteviis, et kui inimene sureb, siis ongi kõik.
Teisalt aga, kui keegi jõuab elus kitsasse kohta
või lausa sinna maale, et on aeg astuda üle igaviku läve,
siis ometigi need igaviku teemad nagu vaevavad teda.
Seetõttu võiks ju ka küsida,
miks on nii palju inimesi, kes usuvad midagi?
Kui mõelda kõigi nende uskude ja uskumuste peale, mis eksisteerivad -
mitte ehk niivõrd Soomes, kuigi ka siin.
Kuid kui suunduda näiteks Indiasse, siis neil on ju tuhandeid jumalaid
ja kõikvõimalikke vaimseid harrastusi.
Mis selle kõik tingib?
Sest kui Jumalat poleks olemas ja igavest elu samuti mitte,
siis milleks üldse uskuda?
Kuid Jumal on asetanud igaviku inimeste südameisse
ja see tingib ka vajaduse leida ühendus Jumalaga.
Me kõik ju teame, kuidas patt tuli maailma
ja lõikas läbi Jumala ja inimese vahelise ühtsuse.
Enne seda valitses inimeste ja Jumala vahel
imeline ja kallis lähedus,
mille raames nad suhtlesid omavahel, veetsid aega koos jne.
Kuid kui patt tuli mängu, juhtus see,
mille osas Jumal oli juba varem Aadamat ja Eevat hoiatanud.
Ta oli öelnud, et nad võivad süüa kõigist Paradiisi aia puudest,
väljaarvatud ühest, mis asetses aia keskel
ja mis oli hea ja kurja tundmise puu.
Ta ütles, et kui nad sellest söövad, siis nad surevad surma.
Mida see veel küll tähendab?
Me teame, kuidas Jumal tuli peale seda alla aeda.
Patt oli juba ilmsiks saanud,
pannes inimese tegema midagi, mida ta poleks pidanud tegema.
Jumal küsis: "Aadam, kus sa oled? Kuhu sa küll kadusid?"
Kuna miski aga oli hakanud Aadamat häirima;
ta ei saanud enam seista Jumala ees puhta südametunnistusega
ja läks seetõttu peitu.
Sest patt oli tulnud mängu ja lõiganud läbi suhte Jumalaga.
Seepeale Jumal ütleski, et nad peavad surma surema.
Kuid ei Aadam ega ka Eeva surnud.
Nende elu jätkus veel peale seda ja jätkus pikka aega,
sõltumata sellest, et nad olid söönud keelatud puust.
Kuid nende vaim suri ja sai läbi lõigatud Jumalast.
Nii et tänu Jumalale Jeesuse eest, kes tuli!
Kuid tänu Jumalale ka selle suure töö eest, mis meile on antud.
Nii sina kui mina teame, et meid pole loodud vaid selleks,
et ise päästetud saada ja siis rahus oma elu elada,
vaid meil on kõrgem eesmärk ja kutse siin elus, mida täita
ja see on levitada sõnumeid Jeesusest.
Mitte levitada mingit usundit, mida on maailmas piisavalt,
vaid sõnumit Jeesusest, kes on tulnud andma elu.
Keegi võib nüüd küsida, et mis vahet neil uskudel siis on?
Ristiusul, budismil ja millel veel.
Vahe on selles, et Jeesus tuli andma meile elu
ja seda ülirohkesti.
Ta ei tulnud meile tooma käske ja keelde, vaid elu.
Ja kuigi see elu muudab ka meie elu -ja käitumisviise,
kuid see ei taandu käskudele.
Seetõttu on vahel kurb näha inimesi, kes Jeesusest kuuldes kogevad,
et nad pole piisavalt head ega kõlba Jumalale.
Nad küll tahaks tulla Jumala juurde,
kuid tajuvad samas, et peavad midagi muutma selleks.
Kas loobuma teatud kommetest või harjumustest,
et saada veidi paremasse seisu
ja saavutada seeläbi ka Jumala heakskiit.
See on väga vale mõtteviis.
Küll aga aitab Jumal meid siis, kui me tuleme Ta juurde,
loobuda teatud asjadest, mis ei peaks kuuluma me ellu.
Kuid see pole üldsegi mitte esmatähtis.
Kõige tähtsam asi on see,
et Jeesus tuli päästma ja vabastama meid
ning taastama seda kallist suhet meie ja Jumala vahel.
Usun, et mitte vaid sellist suhet
nagu Aadamal ja Eeval oli Jumalaga seal Eedeni aias,
aga suhet ka igavikulises mõttes, mida saame omama kord taevas.
Seetõttu kõik meie, kes oleme Jeesuse vastu võtnud,
saame istuma koos Temaga taevases paigas Isa paremal käel.
Ta on tõstnud ja tõstab meid üles,
nii et elu, mida Temas omame, on jumalik ja igavene.
Tänu Jumalale selle eest!
Soovides toetada TV7 tööd ja tegevust,
võite helistada TV7 annetustelefonil 900 1777 (kõne hind 7 eur). Täname!
Ära ütle, et sul ei õnnestu see kunagi!
Me usume, et õnnestub küll,
sest Jumal on õnnestumiste Jumal ja Ta õnnestub ka sinu läbi.
Ühtlasi aitab Ta meilgi õnnestuda.
Elu lõpuhetkedel ei peaks me vaatama tagasi
ja mõtlema, et: "Sellest ei tulnud nüüd küll midagi!"
Ei! Kui anname end üle Jumalale ja tahame olla Ta lähedal,
siis võime ka elu lõpusirgel tänada Teda kõige eest
ja astuda üle igaviku läve, kus olla koos Jumalaga igavesti.
Samas vajame aga oma eludele teatud põhja ehk vundamenti,
mis oleks kindel kui kalju ja jääks püsima.
Sest elu pole igakord õiglane me suhtes
ja me võime vahel süüdistada selles nii Saatanat, olukordi vms.
Me elusaatus on olnud raske
ja me sugulased, sõbrad ja tuttavad pole ehk ka sellised nagu tahaksime.
Samas on võimalik, et me ise ka pole sellised nagu teised tahaksid.
Kuid Jumalaga koos läheb kõik siiski hästi.
Kuid rääkides sellest vundamendist ehk alustaladest, siis...
Oleme varem juba rääkinud, kui oluline on tulla Jeesuse juurde,
kuid täna tahaks lähemalt rääkida neist põhisammastest,
mida vajame nii oma ellu kui kogudustessegi.
Ma küll ei tea, kas sa oled mõne koguduse liige või mitte.
Kui te meile helistate, siis Pia sageli küsib,
kuhu kogudusse te kuulute?
Küsimus pole selles, et me tahaks teie järgi nuuskida,
vaid selles, et me tahaks, et te kuuluks kuhugile,
kus te saate nii head vaimset õpetust, tervenemist, hoolt ja ka hingehoidu.
Väga paljud vajavad hingehoidu
ja selleks ongi Jumal andnud meile karjased.
Seetõttu tahamegi teada, kas kuulute mõnda kogudusse,
et saada kätte see kõige olulisem, mida eluks vajate.
Selleks, et jääda püsima, kasvada ja liikuda elus edasi.
Kuid need põhisambad...
Oleme varem rääkinud ka palve tähtsusest.
Teatavasti on olemas erinevaid palve-liike:
Nõustuv palve, isiklik palve, - Koos palve.
Sünnituspalve. Mida sellest küll arvata?
Sünnituspalve on miski, mille kaudu "sünnitatakse" midagi,
mis on Jumalast ja mis võidab ära maailma.
Piibel räägib sellest,
kuidas Jumal "sünnitab" vahel valju hääle -ja suurte valudega.
Kuid aegajalt nõuavad olukorrad enamat.
Meil on võimalus olla lähedases suhtes Jumalaga,
vestelda Temaga ja hüüda Ta poole.
Ja kui sa oled ristitud Püha Vaimuga,
võid kõnelda Temaga Vaimu läbi otse oma südamest.
Olles Vaimu lainel, sa isegi ei tea, mida sa palud, kuigi võid aimata.
Aga vaimukeeltes paludes sa täpselt ei tea, mida palud.
Samas on see igati OK.
Teisalt aga on olukordi, mis vajavad reaalseid lahendusi
ja sa tajud, et lihtsalt taeva poole õhkamisest ei piisa.
Seetõttu võid sa hakata ka paastuma.
Oleme näinud ja kogenud,
kuidas paast ja palve ei muuda mitte Jumalat, küll aga meid.
Samas Jumal näeb seeläbi, et meil on asjaga tõsi taga.
Efeslaste kirjas 6:18 on öeldud: "Palve ja anumisega palvetage igal ajal."
Jumala Sõna viitab sellele, et on enam võimalusi palveks,
kui vaid üks-kaks moodust.
Sa võid palves liikuda palju laiemal alal ja kogeda,
et sul on mitmeid "palve relvi", mis on vägagi efektiivsed
ja murravad maha kõik vaenlase kindlustused.
Heebrea kirjas räägitakse usust, mis ajas vaenlase väed pakku.
Seetõttu võime ka meie lüüa tagasi kõik pimeduse jõud ja meelevalla,
nähes muutusi ja korda me oma eludes, kogudustes
kui ühiskonnaski.
Palvest ja ühiskonnast rääkides on äärmiselt oluline,
et me palvetaks oma kogukonna ja ühiskonna eest,
oma juhtide, poliitikute, presidendi ja ministrite eest,
kandes neid oma mõtteis ja palveis.
Aegajalt tuleb ehk ka paluda selle eest,
et mõni poliitik või juht vahetaks töökohta,
sest nad võivad olla takistuseks asjadele, mida Jumal tahab teha.
Nii et nende lahkumine võib tuua uued inimesed õigetele kohtadele.
Seetõttu palu innukalt ka selle eest, et tõelised usklikud saaksid ametisse.
Usklikud mitte vaid nime poolest, aga inimesed,
kes palvetavad ja otsivad Jumalat,
paludes Tema nõu ja abi näiteks koosolekute suhtes,
kus langetatakse tähtsaid otsuseid.
Nii et meil on oluline palvetada oma juhtide ja ühiskonna eest.
Samas aga on üheks põhisambaks ka ülistus ja Jumala kiitmine.
Usun, et ülistus võib olla midagi väga armast ja ülesehitavat,
kuid samas on see siiski mõeldud eelkõige Jumalale.
Me alistume ülistuse kaudu Jumalale.
Sa oled ehk vahel mõelnud,
et miks küll inimesed ülistuse ajal püsti tõusevad, oma käed tõstavad
ja silmad sulgevad?
See kõik on igati OK
ja vahel on isegi hea silmad kinni panna, et mitte lasta end häirida ümbritsevast.
Kuid me teeme seda kõike seetõttu, et me läheme Jumala palge ette.
Ja Ta õnnistab seda aega, lastes meil kogeda oma ligiolu.
Tema ligiolu on ühtaegu püha kui ka hästi armas ja kallis.
Sa mõistad seda, kui Jeesuse veri puhastab sind
ja Jumala palge ees seistes sulle meenuvad korraga asjad,
mis ei ole päris korras.
Need võivad puudutada isegi su minevikku,
millega sa pole isegi tegelenud.
Kuid korraga Jumala Vaim näitab sulle teatud asju
ja seda seetõttu, et Jumal ja Püha Vaim on nii ligi.
Kui see kõik juhtub, ole kiire oma patte tunnistama.
Kui teadvustad, et oled pattu teinud, siis ära hakka ennast õigustama:
"No ma tean küll, et eksin vahel, aga eks me kõik ole ju inimesed!"
Ära ole selline!
Patt on patt - olgu see värske või vana.
Muide, patt ei kao kuhugi vaid seetõttu, et see mingil määral vananeb või aegub.
Patt jääb ikka patuks, mistõttu lihtsalt tunnista see üles.
Üks vana usklik mees ütles kord:
"Keegi ei peaks pattu kauem kaasas kandma
kui maksimum 3 minutit,
sest enam-vähem nii kaua läheb aega põlvitada Jumala ette,
tunnistada see patt ja paluda andeks
ning kogeda, kuidas Jeesuse veri puhastab kõigest valest."
Ja kui see kõik on tehtud, võid seista taas Jumala ees,
Teda teenides ja kiites ning Talle meelepärane olles.
Ära ütle, et sul pole lauluhäält ja sa ei pea viisi.
Kiida ja täna Jumalat selle hääle ja väega, mis sul on
ja Jumala kõrvus kõlab see imehästi.
Ja kui sa üks päev taevasse jõuad, võid üllatuda täiega,
kui Jumal laseb sul kuuda mõnda ülistust,
millega Teda kord täiel häälel ülistasid.
Ma muidugi ei tea, kas see on võimalik,
aga kui oleks, oleksid ütlemata üllatunud,
mõeldes, kas see tõesti olid sina?
Ja Jumal vastab, et olid sina,
kuna Ta võttis eelkõige kuulda sinu südame häält, kuid Teda ülistasid.
Seega pole ülistus mingi raske kohustus,
mis sulle kaela määritakse.
Ülistus ei tähenda ka vaid midagi modernset
võrreldes vanade lauluraamatute ja usulauludega.
See pole üldse see küsimus, kuna ülistus on hoopis midagi muud.
Jah, me laulame erinevaid laule
ja meil peabki olema erinevaid vaimulikke laule ja värsse.
Sest kui mõelda näiteks Psalmide raamatule Piiblis,
kus on kokku 150 pikemat ja lühemat Psalmi.
Kuid need kõik on kui omaette laulud,
mis on sündinud inspireerituna Jumala Vaimust.
Seetõttu võime palves olles
paluda nii kirjapandud palveid kui spontaanseid palveid
ja Jumal on kaasas mõlemaga.
Kuid rääkides veel ülistusest,
siis meil on ka oma "südamelaulud" Jumalale.
Me täname Teda pääste eest; Tema headuse ja armastuse eest;
Tema hoolitsuse ja väe eest,
aga ennekõike selle eest, kes Ta on.
Et Ta on Jeesus - meie pääste ja kõik, mis selle juurde kuulub.
Nii et ülistus on väga tähtis.
Kuid keset seda kõike saame me isegi ülesehitatud.
Samas, ainuüksi palvest ja ülistamisest ei piisa -
me peame rajama oma elu ka Jumala Sõnale.
On tõeliselt hämmastav,
kuidas algkoguduse rahvas püsis Jumala Sõna õpetuses apostlite kaudu.
Sellest räägitakse Piiblis, Apostlite tegude 2:42.
Nad lugesid Jumala Sõna ja ka kuulutasid seda.
Kiriku ajaloo põhjal on teada,
et algkoguduses, kus veel ei olnud nö Piiblit,
mis tuli alles hiljem,
olid siiski apostlite märkmed,
mis on aluseks ka evangeeliumitele.
Apostlid olid teinud märkmeid ja inimesed lugesid neid.
Ehk siis - see oli nende Jumala Sõna,
mis aitas meeles pidada, mida Jeesus oli teinud
ja mis aitas neil minna
ning teha seda sama Jeesuse ülestõusmise väes.
Nii et nad läksid ja teenisid Issandat.
Jumala Sõna kuulutamise seisukohalt
on oluline palvetada ka Jumala Sõna kuulutajate eest.
Mitte kritiseerida neid, vaid paluda nende eest,
kuigi kritiseerimine pole nagunii meie rida.
See on pigem Saatan, kes süüdistab ja me pole ju ometigi tema poolel,
vaid ikka Jeesuse poolel.
Nii et me peaks nii õnnistama kui palvetama jutlustajate eest.
Palvetage ka minu ja Pia eest, et kui me kuulutame Jumala Sõna,
siis me võiks kuulutada õiget asja õigel ajal
ja ka õiges meelsuses.
On aegu, kus me räägime väga leebet juttu
ja samas aegu, kus väga radikaalselt ja otsekoheselt.
Kuid me vajame Jumala abi, et teha seda kõike,
et Jumala Sõna, milles peitub vägi päästeks,
võiks tõesti tulla väeliselt esile.
Lisaks sellele veel paar asja, mis me ellu kuuluvad.
Me peame olema väljapoole suunatud ja kuulutama evangeeliumi.
See pole ainuüksi evangelistide või koguduste rida
kutsuda uusi inimesi ellu koos Jeesusega.
Nii nagu lambad toovad ilmale tallesid ehk teisi lambaid,
nii kutsu sinagi oma sõber jumalateenistusele kaasa.
Ole sõpradele-tuttavatele heaks eeskujuks,
nii et nad võiks näha ja kuulda sinu kaudu evangeeliumi.
Ja koguduse rahvas peaks samuti hoidma ühte, mis on vägagi tähtis.
Jah, me palvetame ja ülistame koos ning kuuleme Jumala Sõna koos,
kuid me vajame ka ühiseid koosolemise aegu,
kus arutada teatud asjade üle, julgustada üksteist
ja anda teisele teada, et ta pole üksi.
Nii paljud inimesed kannatavad üksinduse all
ja kogevad, otsekui keegi ei hooli.
Anna neile teada ja kogeda, et sina hoolid, et sa helistad neile.
Tänapäeval on see eriti kerge,
kui igaüks muudkui klõbistab oma mobiiliga
või lausa läheb magama sellega.
Helista, saada sõnumeid ja toetage üksteist.
Ja samas kui kokku saate, siis olgegi koos!
See õlatunne, kellegi soe pilk või sõbralik naeratus -
need kõik annavad mõista, et oled armastatud
ja see on ütlemata õnnistav ning ülesehitav.
Hea sõber, saagu kõik need asjad tavapäraseks osaks sinu elust,
mitte mingiteks erijuhtudeks
ja sa märkad, kuidas saad ise ülesehitatud;
kuidas ehitad teisi üles ja kogu see lugu läheb aina edasi.
Jumalariigi töö läheb edasi
ja Tema tahe sünnib nõnda kui taevas nõnda ka maa peal.
Tahame õnnistada sind täna ja paluda koos sinuga.
Ja Pia palub meie kõigi eest.
Tänu Sulle, Jeesus, et võime õnnistada igat oma vaatajat.
Sina tead täpselt, mida nad vajavad
ja tänu Sulle, et õnnistad neid kõige heaga Jeesuse nimel.
Jeesus, täname Sind, et võime olla Sinu lapsed
ja Sul on head plaanid kõigi meie suhtes.
Samas tahame paluda tervenemist kätesse ja käsivartesse, mis valutavad.
Jeesuse nimel, Sina Issand oled suur ja täis tervendavat väge,
nii et ma kuulutan sulle tervenemist, kes sa koged valu oma kätes.
Kõik, kes te meid vaatate, võtke meiega julgesti ühendust,
et võiksime jätkuvalt paluda teie eest ja teenida teid.
Jumal õnnistagu teid ja kohtume taas nädala pärast!
Kõike head!
Tõlge: Anne-Ly Raukas