AJAKOHAST OTSE TAEVAST
Vaatate saadet "Ajakohast otse taevast"
ja mingi aeg tagasi rääkisime sellest, et oma elud tuleb rajada kaljule.
Kuid me ei jõudnud selle sügavama tähenduseni
ja selleni, kuidas seda teha, mistõttu peaksime jätkama sel teemal.
Paljude ees või perekonnanimi on Kalju, nii et võime rääkida küll sellest.
Tegelikult räägime sellest ikka seetõttu, et tegu on väga tähtsa teemaga.
Olen märganud, et tänases ajas sünnivad asjad väga kiiresti
ja see, mis vastas tõele kasvõi veel 10-15 aastat tagasi,
on täna hoopis midagi muud.
Seetõttu usun, et meil on oluline panna raudselt paika see tee,
mis kannab ristiusku edasi.
Sest ma ei tahaks,
et kui olen üks päev hauas ja mu vaim on küll Jeesuse juures,
et siis minu järel tulev noorem põlvkond ei peaks ütlema:
"Miks ta ometi ei öelnud meile, millist teed mööda minna!"
Need on olulised teemad
ja kuna elu möödub kiirelt ning uued põlvkonnad tulevad peale,
peame leidma mooduseid, kuidas viia seda evangeeliumi edasi.
Evangeeliumi, milles peitub pääste ja elumuutev vägi;
ehtsus, puhtus ja vägi -
me peame andma selle edasi tulevastele põlvedele.
Mitte vaid Jumala Sõna kuulutajaile, aga ka usurahvale.
Sest viimase aja kurb statistika on see,
et ristiusk on kaotamas oma kaalu nii Soomes kui Põhjamaades
ja kogudused panevad oma uksi kinni.
On see ehk tingitud sellest, et täna ei tohi enam kellegile öelda,
et pead tegema nii või naa?
Keegi ei saa enam öelda, mida pean tegema ja uskuma ja mida mitte.
Ehk siis - kui saaksime õpetada neist asjust.
Sest tänapäeva kooliõppeski seatakse kõik juba küsimärgi alla.
Meil on jah selline iseseisev vaim.
Ühest küljest on muidugi tore, et saame ise hakkama
ega pea koguaeg teiste peale lootma, vaid saame ise oma eluga hakkama.
Kuid teisalt oleme me siiski üksteisest sõltuvad.
Keegi meist ei saa öelda, et saame teiste abita hakkama.
Sina ei saa ka teiste usklike või karjaseta hakkama -
sa vajad pastorit ja pastor muidugi sind ka.
Me oleme üksteisega kokku liidetud ja üksteisest sõltuvad.
Üks võimsamaid pilte, mille Jumal on meile koguduse kohta andnud,
on see, et me oleme Kristuse ihu, mis kuulub kokku.
Me ei saa panna ühte Kristuse ihu liiget omaette elama.
Nagu Paulus ütles: silmad ei saa öelda mõnele teisele kehaosale,
et nad ei vaja teda.
Me ei saa nii öelda!
Silmad vajavad nina, nina vajab suud ja käed vajavad jalgu.
Me vajame üksteist.
Kuid lisaks sellele isepäisuse vaimule,
on meil ka väga tugev truudusetuse vaim.
Inimesed ei ole truud ei oma abikaasale, kogudusele ega ka ühiskonnale.
Nii nagu hiljaaegu ühes raadiointervjuus, kus räägiti ühe spiooniga.
Ta oli pikka aega tegutsenud spioonina
ja siis korraga vanemas eas jäi lõpuks vahele.
Ja ta mõtles, kuidas see siis nii juhtuda sai?
Kuid tuli välja, et üks ta kolleegidest oli vahele jäänud,
kes siis omakorda andis tema üles.
Nii et see spioon ütles seal intervjuus: "Ei saa ka kellegi peale kindel olla!"
Ehk siis see on juba vana asi, et inimesed ei julge usaldada;
see on nagu mingi vaimsus kohe,
aga me peame sellele vastu seisma ja uskuma, et Jumal saab anda väe
olla ustavad ja truud nii Talle, üksteisele, kogusele kui ühiskonnale.
Et me oleks usaldusväärsed ja ustavad.
Kuid usaldamatus avaldab nii tugevat mõju, et tekkib küsimus -
kas kaasaja põlvkond üldse teab, milles seisneb ehe evangeelium?
Ära nüüd pahaks pane, aga kui ma kuulen osasid usklikke rääkimas,
et me vajame ärkamist ja just seda "vana aja" ärkamist,
siis mu küsimus on: kas nad üldse teavad, mis see on?
Kui paljud on seda üldse kogenud?
Kuid veelgi enam: kas oleme tõesti ka valmis maksma seda hinda,
mida Jumala tahe maksma läheb.
Sest Jumal ei lase oma väel ja õnnistustel
lihtsalt kuidagi me sabas sörkida, vaid Ta otsib neid, kes otsivad Teda
ja Ta silmad valvavad kogu maa üle, et leida neid,
kes pöörduvad Ta poole ja alanduvad Ta ees,
tuues seeläbi esile muutusi.
Nii et need on need ajakohased lood.
Need pakuvad meile huvi ja me tahaks olla kaasas selles,
avaldades ka mõju muutusteks ja pööreteks,
et võiksime öelda, et ristiusk on taas ristiusk.
See usk, millest täna räägime, pole mõeldud vaid meie kasuks.
Tõsi, ta on seda ka ja Piibel ütleb, et on enam kui kasulik olla usklik.
Kuid see pole ka päris nii, et palud:
"No Jumal, aita mind veidi, et saaksin oma majandusasjad korda."
"Et mu naine oleks ikka tore ja armas ja lapsed tuleks jõuluks koju."
"Ehk saad pisut aidata selles osas? Siis võin olla ka ustav Sulle."
Kuid tead, mis? Ristiusk ei taandu üldse sellele.
Ristiusk tähendab võtta Jumalat ja Tema Sõna tõsiselt.
Mainisid enne sellest, et õpetasin varem kalju kohta.
Võime seda kohta uuesti lugeda,
sest ega me sageli mäleta, mida mõnda aega tagasi loetud sai.
Nii et me loeme Matteuse evangeeliumi 7 ptk'i,
kus Jeesus pidas Mäejutlust ja ütles lõpuks:
"Seetõttu igaüks nüüd..." Rõhutame sõna iga üks.
"Iga üks nüüd, kes neid mu sõnu kuuleb
ja nende järgi teeb,
on võrreldav targa mehega, kes ehitas oma koja kaljule.
Kui siis vihma hakkas sadama ja tormid-tuuled sööstsid maja pihta,
ei hävinud see mitte, sest see oli rajatud kaljule."
Jeesus ütles, et igaüks, kes kuuleb Tema sõnu ja õpetust...
Jumala Sõna ka tervikuna on igati sisukas ja mõjus,
kuid Mäejutluses on Jeesus kohe eriti otsekohene.
Nii et need, kes tahavad kuulda, need ka kuulevad
ja nad mõistavad, et kuuldu põhjal on tarvis ka tegutseda.
Jeesus ütles: "Iga üks, kes kuuleb mu sõnu ja teeb nende kohaselt."
Küsimus on selles, kust selle kõigega alustada?
Me peame esmalt saama päästetud, võtma vastu Jumala Sõna ja...
Nii on. Kuid küsimus pole selles,
et peame hakkama elama teatud kindlate punktide järgi.
Vaid Jeesus ütles, et peame Ta vastu võtma.
Me teame, et alguses oli sõna... Jumal saatis oma sõna siia maailma
ja selleks oli Jeesus, kes tuli füüsilisel kujul.
Nii et uskudes Jeesusesse me võtame selle sõna vastu
ja anname oma elu Jeesusele.
Ja nagu ma just äsja ütlesin -
me ei tee seda mingi tagamõttega, et äkki saame sellest mingit kasu,
vaid eelkõige seetõttu, et me vajame Jeesust.
Me vajame Teda, et sündida uuesti, sest muidu me läheme hukka; põrgu.
Seetõttu see kõige esmane ja olulisem asi usus Jumalasse on see,
et me usume Jeesusesse ja pöördume Ta poole.
Et me tunnistame Jeesuse oma Issandaks
ja usume Tema lepitustöösse ristil, Tema vere väesse.
Usume, et Ta suri meie eest ja maksis me pattude hinna.
Me olime kord võlglased, keda vaevas patukoorem,
aga Jeesus võttis selle patukoorma ja maksis selle oma verega.
Jumal äratas Ta surnuist ja Ta tõusis üles 3-ndal päeval;
Ta oli veel siin maa peal mõnda aega ja läks siis tagasi taevasse,
kus Ta istus Jumala paremale käele ja on seal tänaseni, paludes meie eest.
Nii et see on evangeeliumi põhialus, mida vastu võtta ja mille poole pöörduda.
Sellele järgneb mitmeid muid samme, millest räägime teinekord,
kuid samas on siiski need põhisammud, millest kõik muu alguse saab.
Aga kui nüüd keegi ütleb, et:
"Ma usun küll Jumalasse ja palvetan koguaeg,
aga kuidas ma tean, et olen päästetud?"
See võib olla päris raske.
Matteuse evangeeliumis on koht, kus öeldakse:
"Kõik, mida te maa peal lahti päästate, on ka taevas lahti lastud,
kõik, mida te maa peal seote, on ka taevas kinni seotud."
Keegi ütles seda nii:
üks tähtsaim asi, mida tegema peame -
ja seda eriti pasorite, karjaste ja juhtidena,
on kuulutada inimestele nende patud andeks.
Kuulutada patud andeks,
sest paljud vajavad kuulda nö "pattude päästest".
Et kui inimene tuleb Jeesuse juurde ja tunnistab,
et ta on patune ja vajab päästet ning Jeesust,
tunnistades oma usku Jeesusesse,
siis oleks hea, kui seal oleks jumalasulane,
kes kuulutaks talle ta patud andeks;
et ta on vaba oma pattudest ja Jumala laps.
Paljud inimesed saaksid seeläbi hoobilt vabaks.
Teine asi, mis usku puutub...
Meil on 4 last. Ma ainuüksi ei usu seda, aga nad ongi reaalselt olemas.
Nii et kui me esimene laps sündis, hakkasime me kandma hoolt ta eest.
Eriti veel Pia, teda mitu korda päevas toites ja mähkmeid vahetades.
Ehk siis need pidevad magamise, toitmise ja mähkude vahetamise ajad,
mis oli üks protsess ja mis kestis mõnda aega.
Sõltuvalt ka sellest, kui palju lapsi perre sündis.
Meil on 4 last ja oleme nende kõigiga selle protsessi läbi teinud.
Seetõttu on äärmiselt tähtis võtta hoolt ka alles Jumala juurde tulnute eest,
et nad saaks kogu abi ja hoole.
Seetõttu oleme soovitanud ka oma vaatajaile võtta meiega ühendust
või pöörduda mõne tuttava juurde, kes on pühendunud usklik.
Sest muidu võib kogu see lugu unarusse jääda.
Seetõttu ka, kui palume täna selle päästepalve
ja sa võtad seda tõsiselt, võta meiega kindlasti pärast ühendust.
Sest me tahame aidata sind edasi
ja suunata ka mõndade pastorite või teiste usklike juurde.
Nii et võta ühendust, et sa ei jääks kuhugi pendeldama,
kus keegi ei võta hoolt su eest ega toida sind;
ei kanna hoolt su hinge eest ega aita sind su võitlustes.
Kui keegi ei aita, võib me vaimulik elu jääda unarusse,
kuid seda ei tohiks juhtuda.
Seega meie kui vaimulike vastutus on aidata üksteist.
Jätkame sel teemal veel edaspidigi.
Oleme siiani teinud u 500 saadet
ja paludes Jumala abi ning tarkust, püüame teha neid edaspidigi.
Ainuüksi saadete tegemises pole midagi keerulist -
hoopis teine teema on nende saadete rahastamine.
Iga inimene saab aru, et tänapäeva ühiskonnas kõik maksab.
Filmimine maksab, toimetamine ja eetrisse laskmine maksab.
Ehk see kõik eeldab ressursse.
Siinkohal ei taha olla kui kerjused,
aga samas tahame teada anda, millised me vajadused on.
Seetõttu on teil võimalik toetada TV7 tööd, helistades 900 1777 (7 eur).
Teie abiga võime jõuda palju kaugemale.
See iseenesest ei ole kallis, kui kõik vaatajad annavad oma panuse.
Kui mõelda, et jumalateenistustel istub koos kümneid inimesi,
suuremates kogudustes lausa sadu.
Jumalateenistused on väga tähtsad, selles pole küsimustki,
kuid samas see maksab päris palju pidada kohalikku kogudust üleval.
Kristlikke saateid eetrisse saates
on me vaatajaskond ühe saate kohta u 20-25 000 inimest,
mistõttu kui jagada ühe saate kulu kogu selle rahva peale ära,
on tegu lausa odava ettevõtmisega.
Nii et kui igaüks annaks oma osa...
Ära tunne siinkohal mingit pinget, kui neist asjadest räägime,
sest räägime lihtsalt võimalustest.
Aga kui sul pole veel harjumust toetada evangeelset tööd
ja aidata seeläbi asju edasi,
tahan jugustada sind andma oma rahaline osa, nii nagu tunned.
Nii et saaksime kõik olla kaasas ja anda oma osa.
Aitäh sulle selle kõige eest.
Nüüd, rääkides kõigist neist põhiasjadest,
siis me rääkisime juba sellest, et see hõlmab endas päästet.
Ühtlasi usun ka, et see kätkeb endas ristimist,
mis läbi aegade on kristlikus kirikus mänginud väga tähtsat rolli.
Seda viiakse küll läbi eriviisidel,
kuid usun, et see peab tulema õigel ajahetkel.
Jeesus ütles: "Kes usub ja saab ristitud, see päästetakse."
Ehk siis Jeesuse kohaselt peaks ristimine järgnema pöördumisele;
tulema peale seda, kui oled saanud päästetud.
Ristimist tähendav kreekakeelne sõna "baptizo"
tähendab ka uputamist.
Usun, et see ristimise läbi "uputamine" on suureks õnnistuseks,
sest viitab vana elu maha matmisesse ja uude ellu tõusmisesse.
Usun ka seda, et oluline on otsida koguduse ühtsust ja osadust.
See on hea, kui meil on usklikest sõpru ja tuttavaid,
aga samas on oluline käia ka kirikus.
Jumalateenistused on nädala kõige tähtsaim sündmus.
Me ise puudume üsna harva pühapäevastelt teenistustelt.
Sa võid muidugi öelda, et:
"Mis sul viga rääkida, kui ise olete ju pastorid!"
Seda küll ja aegajalt - kas puhkusel või mujal olles,
meil võib mõni pühapäev vahele jääda,
aga samas isegi puhkusel või välismaal olles
me oleme otsinud mõne koguduse ja läinud sinna jumalateenistusele.
Paika, kus inimesed usuvad samasse Jeesusesse, kellesse meiegi;
ülistavad samal moel ja on andnud meile võimaluse tunnistadagi.
Me teeme seda kõike, sest see ehitab täiega üles.
Seetõttu ära jää pühapäeval koju,
kuigi võib olla kiusatus vaadata vormelit või hokit.
Aga ära müü end nii odavalt maha, vaid mine kogudusse.
Samas mitte ka nii, et lähed hiljem, istud viimasesse pinki ja lahkud varem,
nii et keegi ei näegi sind.
Ei! Mine kogudusse, kus tuntakse huvi üksteise vastu;
kus palvetatakse üksteise eest ja julgustatakse üksteist.
Kus juuakse kohvi koos ja lävitakse sõprade tasemel.
See kõik ehitab meid üles ja aitab meil püsida sellel kaljul,
millest Jeesus on rääkinud.
See kannab kogu me elu ja ükskõik, mis me ümber ka ei toimuks,
oleme kindlal alusel, mis ei kõigu.
Kuid nüüd tahame paluda selle nö päästepalve.
See võib tunduda pisut kummalisena, aga see pole seda,
sest me tahame aidata sind.
Nii et palu koos meiega ja kutsu Jeesus oma ellu.
Me teeme nii, et mina palun ees ja Pia kordab minu järel.
Ja sina, kes sa meid praegu vaatad, korda koos Piaga.
Kui teed seda kogu südamest, märkad ka, et Jeesus tuleb su ellu.
Paljud on seda kogenud ja meil on ainult hea meel selle üle,
mistõttu nüüd on sinu kord.
Palu koos meiega:
Jeesus Kristus,
ma alistun Sulle.
Annan oma elu Sulle
ja palun Sind Jeesus -
tule minugi südamesse.
Ma usun Sinusse
ja tunnistan oma suuga,
et Jeesus on minu Issand.
Ma pöördun Sinu poole
ära sellest maailmast.
Ma pöördun Su poole
ja hakkan järgima Sind.
Sina annad mulle väe,
mida vajan.
Aitäh Sulle, Jeesus,
et võin olla Jumala laps
ja Sina minu Jumal.
Jeesuse nimel,
aamen.
Jumalasulasena tahan kuulutada sulle, et su patud on andeks antud.
Jumal kuulis su palvet ja tuli su südamesse elama.
Ole õnnistatud ja võta meiega ühendust.
Kohtume taas nädala pärast! Kõike head!
Tõlge: Anne-Ly Raukas