AJAKOHAST OTSE TAEVAST
Tere tulemast vaatama saadet "Ajakohast otse taevast",
kus oleme eetris Turu linna südamest - turult.
Me ise elame hetkel Turus, valmistades ette usufestivale.
Ja ma loodan südamest, et vaatate meid kuni saate lõpuni,
mil anname täpsemat infot nende festivalide kohta.
Usun, et me vajame taolisi hetki.
Kohtasin hiljuti ühte meest, kes ütles,
et me vajame taolisi ülesehitavaid kokkusaamisi.
Seetõttu usun, et on oluline panna tähele Jumala häält,
tulla kokku Tema rahvana ja saada toidetud.
Hea on teada, et meid on nii palju ja et me oleme õed ja vennad.
See on väga julgustav.
Kuid tagasi tänase saate juurde. Ja ka järgmise nädala juurde.
Vaadake meid ikka ja julgustage oma sõpru tegema seda sama.
Ühiste jõududega saame hakkama!
Jeesus ütles, et üks külvab ja teine lõikab.
Meie puhul võib öelda,
et üks jutlustab ja teine varustab jutlustajat.
Iganädalaste saadete tegemine nõuab oma kulu.
Seetõttu on teil võimalik toetada Taevas TV7 tööd.
Swedbank 221048388411 SEB 10220109461019
Nii et Jumal õnnistagu sind sinu abi ja toe eest.
Tahan rääkida täna sellest, kuidas tulla tagasi nn löögirühma.
Elus on aegu, kus me vahel oleme löögijõulised ja vahel ka mitte.
Siinkohal räägime muidugi vaimulikest tõdedest.
Mina ja Pia oleme astunud Jumala teele, sest Ta on kutsunud meid.
Ja kindlasti on Ta kutsunud sindki ja sa oled andnud oma elu Talle.
Kui aga mitte, siis mida sa veel ootad?
Anna oma elu Jeesusele,
sest see on tähtsaim otsus, mida elus üldse teha.
Kuid kui me juba käime Jumala radu,
siis see pole mingi ühekordne teema, vaid tahteotsuse küsimus.
Paljud inimesed annavad oma elu Jumalale juba noorpõlves,
järgides Teda aastakümneid.
Selle aja jooksul võib esineda nii tõuse kui mõõnasid.
Kui me aga ei mõista seda ega mõista ka Jumala tõelist loomust,
võime sattuda tõelistesse raskustesse.
Need aga edastavad meile sõnumi, et nüüd on kõik läbi!
Kõik su võimalused on läind ja Jumal on pahane su peale.
Kuid see pole tõsi!
Jumal ei ole vihane seetõttu,
et me aeg-ajalt komistame või kaotame oma innukuse.
Ta tunneb pigem muret me pärast.
Seetõttu Ta tuletabki meile meelde oma Sõna, et saada asjad korda.
Võtame näiteks palveelu, mis võib olla igati tugev, tore ja põnev.
Kuid mingil põhjusel saab see häiritud,
kui miski sõidab sisse või meil pole piisavalt aega.
Ja siis on jama majas!
Pastor kutsub palvele ja Jumala Sõna julgustab meid paluma,
aga meil pole vähimatki tahtmist.
Kuid tea, et Jumal tahab meid sellistes olukordades aidata.
Olen näinud mitmeid kordi, kus inimesed teatud aegadel
lausa igatsevad ja ootavad, millal ometigi pühapäeval kirikusse saada.
Kuid samas on ka aegu, kus usklikud ei oota seda mitte,
kuna miski muu on haaranud nende tähelepanu
või annab mõista, et miski muu on olulisem.
Näiteks kui pühapäeviti on vaja tööasju ajada,
siis andes vaid sõrme, haarab vaenlane kogu me käe.
Mistõttu kui me hakkame teatud asjadega tingima,
siis need lihtsalt ei toimi.
Kuid siis tuleb Jumal ja ütleb: "Siin on õige tee."
Lugesin eelmises saates Jesaja 30:21, kus Jumal räägib oma rahvaga:
"Ja su kõrvad kuulevad sõna, mis su tagant ütleb,
kui te kaldute paremale või vasakule: See on tee, käige seda!”
Jumal teab, et me tee kisub aeg-ajalt kiiva ja seetõttu Ta ka tuleb
Püha Vaimu, Sõna või sulaste kaudu, ja erinevate olukordade kaudu,
öeldes, et nüüd on aeg sealt kraavist jälle keskteele tulla.
Muide, ma usun, et kõige kindlam paik, kust üldse edasi liikuda,
ongi mööda tee keskpaika või võimalikult selle lähedalt.
Sest kui me ka auto või sikliga mööda maanteed sõidame,
me ju ei püüa sõita nii kraavi pervel kui vähegi võimalik,
demonstreerides oma oskusi. See pole nii!
Kui sa tahad oma tõelist sõiduoskust näidata,
sõidad sa just seal, kus sõitma peab
ja see hoiab sind eemal paljudest ohtudest.
Jumal ütleb, et kui sa kaldud siia või sinna, siis siin on õige tee.
Vaatame ka üheskoos Ilmutuse raamatusse,
kus Jeesus ise saatis erinevaid kirju erinevatele kogudustele.
Ta kirjutas ka Efeslaste kogudusele, mis tegutses Efesoses.
Ka meil on oma kogudus Turus ja tegelikult üle Soome.
Lisaks sellele veel väikesed vaimulikud kodud, mis on osa kogudusest.
Kuid Jumala poolt vaadatuna
Ta näebki erinevaid paikkondi ja seal elavaid usklikke.
Ja vaimulikus mõttes kuuluvad kõik need usklikud kogudusele.
Teine asi on muidugi see, et me kõik vajame oma kodukogudust,
kus meil on oma karjane, õed-vennad ja ühine osadus.
See on ääretult tähtis.
Kuid siin Ta siis kirjutab Efesose kogudusele,
tuues esile mitmeid nende positiivseid külgi.
Kuid samas ütleb Ta Ilmutuse 2:4:
"Kuid mul on sinu vastu, et sa oled oma esimese armastuse maha jätnud."
Efesose koguduse pastor mõtles kindlasti:
"Oh armas aeg, nüüd oleme küll puusse pannud
ja see ei meeldi Jumalale kohe mitte!"
Ja Jumal jätkas:
"Tuleta siis meelde, kust sa oled langenud, ja paranda meelt
ning tee esimese armastuse tegusid!
Muidu ma tulen su juurde ning lükkan su lambijala asemelt,
kui sa ei paranda meelt."
Ehk Jumal rõhutab siin vägagi seda,
kui oluline on võtta kogudusel natist kinni ja anda neile teada,
et sellisel moel jätkata pole võimalik.
Sest kui jätkata nii, ei saa kogudus enam olla see lambijalg,
kes esindab Jumalat ja on valguseks Efesoses.
"Tee neid esimesi tegusid!" Ma usun, et nad mõistsid selle mõtet.
Kuid et ka meie mõistaks, tahan juhtida teid Pühakirja
Apostlite tegude 19. peatükki.
Seal on Efesosest üsna põhjalikult juttu.
Paulus oli seal varemgi käinud, kuid nüüd oli ta tagasi
ja elas seal vähemalt 2-3 aastat, viies edasi jumalariigitööd.
Efesosse jõudes kohtus ta seal mitme jüngriga ja ta küsis neilt:
Kas te võtsite vastu Püha Vaimu, kui te saite usklikuks?”
Ta küsis seda jüngritelt!
Ma ise olen ütlemata tänulik jüngrite eest,
sest jünger on keegi, kes on valmis võtma vastu.
See on üsna nadi lugu, kui me pole valmis vastu võtma.
Ja kui me arvame, et mõni asi ei puuduta meid enam
ning me ei viitsi enam istuda ega kuulata õpetust Jumala Sõnast,
seda ka ise uurides, nagu Paulus meid õpetas.
Me ei saa uurida ilma pühendumiseta.
Me peame end "käivitama" selleks, et uurida neid asju.
Seega jünger on keegi, kes tahab saada rohkem teada.
Nii et Paulus küsis neilt, kas nad olid saanud Püha Vaimu,
mispeale nad kehitasid õlgu, öeldes, et ei tea, millest jutt käib.
Nad isegi ei teadnud, et Püha Vaim oli langenud.
Ja siis Paulus küsis: "Millise ristimisega teid on ristitud?"
"No Johannese ristimisega muidugi!"
Nad olid kuulnud Johannesest ja tema tegemistest,
mistõttu nad olid tema juures ristitud saanud.
Samas polnud see mingi tühiasi,
sest Johannes võttis meeleparandust väga tõsiselt,
julgustades rahvast siiralt pöörduma Jumala poole.
Nii et jüngrid olid sel viisil ristitud.
Kuid Paulus ütles, et nüüd on teine aeg -
Jeesuse aeg, mistõttu oluline on saada ristitud Temas.
Ehk siis Paulus läks jüngritega süviti ja ütles neile,
et kui nad järgivad kõike kuuldut, siis asjad hakkavad liikuma.
Nii et nad läksid uuesti ristimisele ja Paulus pani oma käed nende peale.
Seda tehes langes aga Püha Vaim ja täitis neid nii,
et nad hakkasid rääkima keeltes ja prohveteerima.
Mida see siis kõik tähendas?
Jeesus oli ju öelnud, et kui Püha Vaim tuleb, siis nad saavad väe.
Nii Jumal kui ka Paulus teadsid, et inimesed ei saa omas jõus hakkama.
Ja nii see on - Jumal ja Tema sulased teavad,
et ilma Tema abita ei suuda me midagi.
Seetõttu ongi Jumal saatnud meile kaitse ja abimehe, kes meid aitab.
Usun, et kui need jüngrid Vaimu täitudes prohveteerima hakkasid,
nägid nad, et asi toimib!
Prohvetlik kõnelemine on üks Jumala armuandidest.
On ka teisi armuande - tervendamise and;
tarkuse ja tunnetuse sõnad, vaimude eristamise and jne.
Palju erinevaid ande, mille läbi inimesed kogevad,
et Jumal on ligi ja aitab meid.
See pole mingi igav ja keeruline värk, vaid Jumala teed on sirged.
Kindlasti esines neilgi inimlikke raskusi ja väljakutseid,
sest olid nad ju tavalised inimesed tavalises ühiskonnas.
Tol ajal olid paljud asjad palju raskemad kui tänapäeval.
Kuid need inimesed võtsid selle kõik vastu ja elu läks edasi.
Mis järgmiseks sai?
Sai see, et Paulus võttis jüngrid ja viis nad endaga sünagoogi.
Kahjuks leidus seal aga inimesi,
kes rääkisid Jumala teest, Jeesusest ja päästest halba.
Ja see oli kurb.
Kuigi oli ju Jeesus ise öelnud, et:
"Ma tulin omade juurde, aga omad ei võtnud mind vastu."
Nii et seal oli inimesi, kes ei võtnud vastu Pauluse õpetust
päästest, pöördumisest ja ristimisest. Sellest, et Messias oli tulnud.
Mispeale Paulus tundis, et see võib mõjuda jüngritele halvasti.
Nii et ta rentis Türannoselt kooliruume,
mis asusid otse Efesoses keskuses.
Paulus õpetas seal u. 2 aastat ja rahvas oli valmis teda kuulama.
Hoosea ütleb oma kirjas,
et tema rahvas hukkub tarkuse puuduse tõttu.
Me vajame Jumala Sõna
ja see on ütlemata kurb, kui see ei paku meile enam pinget
või me hakkame tegema omi järeldusi ühe või teise kirjakoha kohta.
Kuid kui sageli me istume suu ammuli nagu siis, kui alles usule tulime?
Lugesin hiljaaegu tuntud rootslasest, kes oli usklikuks saanud.
Ta ütles, et ei saa aru usklikest, kes ei huvitu Jumala Sõnast.
Värske usklikuna on ta ise Jumala Sõna järele väga näljane.
Sa küsid nüüd, et miks me üldse sellest kõigest räägime?
Aga seetõttu, et need olid need esimesed teod.
See kõik toimib 1-3 aastal ja loodetavasti 5-6 aastalgi.
Kuid nüüd on juba möödas 20.a. või enamgi veel
ja Jeesus tuleb ning ütleb:
teie miinuseks on see, et olete hüljanud oma esimese armastuse;
need esimesed armastuse teod.
Küsimus ei ole selles, et Jeesus tuleb oma käskude-keeldudega,
hakates nõudma kõigi nende täitmist. See pole üldse see teema.
Ta vaid palub, et teeksid seda, mida algaegadelgi tegid.
Nii et sa märkad, et kuigi möödas on juba 20 või isegi 60 aastat,
siis see tuli ometigi põleb su sees!
Ja see on Jumala tahe, et me kannaks välja kogu teekonna.
Ma tõesti imetlen vanu mehi ja naisi, vanuses 70, 80 või 90 aastat,
kes omavad endiselt jõudu ja tahet käia jumalateenistustel.
Nad on nii elu täis!
Jeesus on nende jaoks nii reaalne ja elav!
Nad ei ole jätnud oma teekonda pooleli, elades vaid rutiinset elu,
vaid nad naudivad seda täie rinnaga.
Ja see on see, mis on meelepärane Jeesusele.
Ta ei taha, et me omandaks vaid teadmisi usu kohta,
vaid et me toituksime eluleivast.
Leiba muide süüakse värskel kujul ju iga päev.
Eks mõne päeva või nädala või ju ka vahele jätta,
kuid siis läheb leib vanaks ja hallitama.
Nii et leiba tuleb ikka värskelt süüa!
Ja kui me seda teeme, siis mis juhtub?
Jalad saavad uut rammu ja jõud tuleb tagasi,
nii et me jaksame elada oma igapäeva elu. See on nii loomulik.
Samamoodi on see ka loomulik osa vaimulikust elust,
kus me sööme ja joome ja saame uut jõudu.
Ka jüngrid said osa sellest väest,
õppides Türannose koolis 2.aastat ja kuulates Pauluse sõnu.
Kuid see viis selleni, et Apostlite teod 19:10 on öeldud:
"See kestis kaks aastat,
nii et kõik, kes Aasias elasid, nii juudid kui kreeklased,
said kuulda Issanda sõna.
Ja Jumal tegi iseäralikke vägevaid tegusid Pauluse käte läbi,
nii et ka tema naha pealt võetud higirätikuid ja põllesid
viidi haigete peale ja tõved lahkusid neist
ning kurjad vaimud läksid välja."
Ehk siis vägi kandis vilja.
Ma küll ei tea, palju kogudus peale seda kasvas,
kui Jeesus oli Efesose kogudusele selle kirja kirjutanud,
kuid võime oma kogemustest öelda,
et kasvuaeg kestab mõnda aega - võib-olla 10 aastat või nii
ja siis korraga jääb seisma.
Ja me mõtleme endamisi, et nüüd on ikka hoopis teised ajad!
Jumal pole enam nii ligi kui 1995.a., kui kõik oli nii eriline.
Nüüd aga on hoopis teised ajad ja aegki kulub muudele asjadele.
Ja see on OK - me peame leppima sellega.
Samas on küsimus selles, kas me täidame Jeesuse tahet?
Ja kui mitte, siis Ta tuleb ja ütleb:
"Siin on tee, mida mööda käige!"
Ja me hakkame uuesti nägema, kuidas inimesed pöörduvad usku;
saavad päästetud ja ristitud ning täidetud Püha Vaimuga.
Armuannid hakkavad toimima ja Jumala Sõna maitseb taas hästi.
Evangelisatsioon hakkab jälle tööle
ja haiged saavad terveks läbi käte pealepanemise.
Kurjad vaimud lahkuvad ja seda nii ehedal moel,
et vastpöördunud hakkavad koguma oma vanu nõidusraamatuid
ning põletavad need,
kinnitades oma otsust järgida Jeesust ning mitte pöörduda sellelt teelt.
Kõige imelisem on aga see,
et Jumala tee kulgeb aust ausse ja väest väesse.
Nii et kuigi eile oli üks ütlemata halleluuja-päev,
siis täna on veelgi enam halleluuja!
Ja nõnda nagu ma nautisin seda kõike 5.a. tagasi,
nõnda naudin tänagi ja see pole kuhugi kadunud.
Hoopis vastupidi - olen veelgi enam kasvanud Jumalas ja Tema väes.
Nii et see on see tee - seda mööda käige!
Tahan paluda sinu eest, kes sa koged, et need asjad on toimimas su elus.
Seda juhul, kui seda tõesti siiralt igatsed ja soovid kogeda,
et kõik see, mis on minevikus kaotsi läinud,
ei lähe lõplikult kaduma, vaid tuleb tagasi.
Jumal on sinu ligi just praegu!
Issand, sa tead igat ühte, kes praegu kuulab ja vaatab
ning kes kogeb, et midagi sellest esimesest armastusest
on kaduma läinud.
Kuid Sina oled Jumal, kes ei muutu.
Vaatamata sellele, et ajad ja olukorrad muutuvad;
et meie iga muutub, siis Sina oled siiski muutumatu.
Sinu Sõna püsib muutumatuna, mistõttu tänu Sulle,
et Sa uuendad ja annad jõudu just praegu.
Ja need, kes ei prohveteeri enam, anna neile Püha Vaimu väge
hakata jälle väga selgelt ja konkreetselt prohveteerima.
Inimesed, kes on olnud innukad evangelisatsioonis ja hingede võitmises,
anna neile uut väge, et teha seda jälle.
Inimesed, kes on palunud haigete eest
ja näinud Jumala imelisi tegusid haigete eludes -
tänu, et see and saab uuesti toimima.
Inimesed, kes on teinud lõpparve oma vana eluga -
tänu, et nad võivad seda teha jälle ja kogu au saab kuuluma Sulle.
Jeesuse nimel, tänu Jumalale!
Ole julge! Usun, et Jumal on kuulnud me palveid,
mistõttu võid helistada mõnele sõbrale ja jagada häid uudiseid
kas selle saate kohta, või sellest, et kohtasid taas Jeesust.
Samuti võid inimesi endaga kaasa kutsuda!
Jumalateenistusele minnes on sul ju autos veel 4 vaba kohta,
nii et hakka neid täitma ja sa näed, kuidas te kõik saate õnnistatud.
Su pastor ja kogudus saavad õnnistatud ja asi läheb jälle käima.
Ja see ongi Jumala tahe.
Jumal õnnistagu sind ja kohtume taas nädala pärast!
Tõlge: Anne-Ly Raukas