AKTUELLT FRÅN MELLANÖSTERN
Välkommen till programmet.
Jag heter Martti Ojares.
Pekka Sartola är här för att berätta om aktuella händelser.
Välkommen Pekka. - Tack.
Vi har mycket att tala om i detta program.
Främst talar vi säkert om problematiken kring bosättningarna.
Men först: äntligen, efter 1,5 år bildades en regering.
Där finns en väldig mängd ministrar och biträdande ministrar.
Kan du berätta om hur, trots sista minuten förändringar, -
en regering till slut bildades?
Det var en fråga om verkliga födslovåndor.
Det var många svängar i långdansen innan slutresultatet uppnåddes.
En väsentlig fråga i regeringsbildningen var -
det att då Blåvitt splittrades Benny Gantz -
och Gabi Ashkenazi som egna grupper slöt sig till Likud.
Eller alltså den koalition som Likud bildade.
Netanjahu godkände dem såklart men ordnade omröstning om Gantz -
till parlamentets, Knessets, talman och det var ett -
taktiskt fel att han inte först gjorde upp ett regeringsavtal -
och först efter det ordnade en sådan omröstning.
Gantz fick på sätt och vis ett övertag och kan kontrollera -
de lagförslag som läggs fram i Knesset.
Och kan utöva utpressningsliknande metoder för att få sin vilja igenom.
Då regeringen till slut bildades hade de -
18 ledamöter med sig, Gantz och Ashkenazis parti och -
de fick en ministerpost till dem alla.
Och det är ganska ovanligt för Netanjahus parti har över 50.
Och han måste avstå från många solida anhängare -
och också från Hayamin och sådana som varit självklara -
i regeringen. Och jag tror att där -
nu uppstod en ganska stor spridning så om jag skulle förutspå något -
skulle jag tippa att regeringen inte fortsätter i den här sammansättningen
hela sin mandatperiod.
Men jag är en analytiker som dåligt känner till den inrikespolitiken.
Det är min personliga åsikt.
Födslovåndorna räckte ända fram till slutspurten.
På onsdag klockan 14.00 skulle regeringen sväras in -
och under de allra sista timmarna -
fanns det oklarheter om ministrarna, ceremonin sköts upp till söndagen.
36 ministrar och 16 biträdande ministrar -
nästan halva Knesset är engagerade i regeringen.
Med en sådan tidsinställd bomb, om de som kördes över hyser agg -
kan regeringen lätt falla under vägen då där dyker upp olika vägskäl.
Inte många av Israels regeringar har suttit hela perioden.
Därför måste Netanjahu nu räkna efter noga -
att när nästa val hålls, senast om tre år -
vad är hans position då och -
hänger hans stödpatruller fortfarande med?
Nu har han ju liksom övergett hälften av dem.
De upplever sig förpassade till oppositionen -
även om de i alla tre valen backat upp Netanjahu.
Och nu fick minoritetspartiet sin vilja igenom -
i regeringsförhandlingarna.
De upplever situationen som orättvis.
Därför tror jag att när situationen stabiliseras och vi slipper coronan -
och bosättningsfrågan på något sätt blir löst -
så sker säkert något inom regeringen inom ett eller ett och ett halvt år.
Denna, ur Netanjahus synvinkel dåliga början -
syntes väl genast här i början så att han ville ta en mycket ledande roll?
Jag följde med regeringens första sits -
och visst måste Gantz ta en undanskymd roll.
Då han fick ordet hann han inte säga många ord innan Netanjahu -
tog över och gick vidare till nästa fråga.
Värden satt vid bordet och gästen i hörnet.
Innan man går vidare finns det stora frågor som -
måste lösas tillsammans, coronan och bosättningarna t.ex.
Vi ska tala om bosättningarna nu.
Det är en stor sak, en principiell sak och -
har sin begynnelse i historien, Osloavtalen och annat som hör hit.
Kan du berätta lite om bakgrunden?
Ja, speciellt Osloavtalen hör hit.
Jag har på känn att man låtit bli att ta i beaktande -
dessa bakgrundsfaktorer, t.ex. FN, EU och USA.
USA är ju med, men de två stora aktörerna -
var borgensmän för Oslo II-avtalet.
De godkände alltså det som man kommit överens om i september 1995.
Israelerna och palestinierna godkände Oslo II-avtalet.
Områdesindelningen och hur man går vidare med den.
Område C kontrolleras av Israel -
tills man tillsammans beslutar om något annat.
De är nu de områden där dessa bosättningar har byggts.
De har inte byggts i strid med några avtal eller internationella lagar -
som man nu försöker presentera saken.
Men om Osloavtalet är i kraft -
så borde man förstås komma överens om saken tillsammans.
Men Mahmoud Abbas har redan två gånger meddelat -
att Osloavtalet inte är i kraft ur deras synvinkel.
Det var 29 november 2012 första gången.
Och nu sedan när USA erkände -
Jerusalem som Israels odelade huvudstad -
för 2 år sedan sade han igen att de inte längre hedrar Oslo II-avtalet.
Om inte de hedrar avtalet behöver inte den andra parten heller göra det.
Även om det numera är internationell kutym att -
palestinierna får bryta alla avtal -
och Israel bör hålla fast vid alla avtal.
Då har Israel rätt att bygga på dessa områden -
och för att de ska kunna genomföra annekteringen -
så förutsätter det att de kan förhandla med palestinierna.
Och palestinierna kan inte gå med på förhandlingar -
eftersom det förutsätter att de erkänner staten Israels existens.
Det är den väsentliga fråga som man dryftade under Obamas 8 års tid.
Israel meddelade att de godkänner en tvåstatslösning.
Men vi måste gå tillbaka till historien då vi talar om dessa saker.
De godkände en tvåstatslösning på villkor att -
palestinierna godkänner den judiska statens existens.
Det kan palestinierna inte göra.
Inte en enda muslimsk ledare kan göra det. Det går emot deras religion.
Det religiösa elementet spökar i bakgrunden.
Och det definierar hur långt man kan gå politiskt.
Om Abbas nu plötsligt meddelade att: -
"Okej, då den framtida palestinska staten erkänns förbinder sig -
den palestinska staten samtidigt att erkänna den israeliska staten -
som en judisk stat på den platsen", skulle det medföra inbördeskrig -
och den islamska världen skulle vända sig mot honom.
Enligt deras religion kan det endast finnas islamska stater i den regionen.
Och deras eskatologiska gestalt, mahdi, etablerar sitt huvudkvarter -
i en palestinsk stat med huvudstaden Jerusalem.
Det är det som ligger bakom allt.
Netanjahu och israelerna förstår detta.
Men det verkar vara omöjligt att förstå internationellt -
för EU och många andra aktörer.
De har själva förbundit sig att stöda processen i den här riktningen.
Och nu om bosättningsfrågan kommer upp -
så har Israel en viss moralisk och egentligen en mycket -
juridisk rätt att handla på det här sättet.
Om någon nu bryr sig om Israels rättigheter.
Hur var det med Område C i Trumps plan?
De bosättningar som befinner sig där annekteras av Israel.
Det gäller bara några procent av området, inte alls hela.
Men Jordandalen, som ligger på gränsen till Jordanien -
vill Israel ha för att trygga det att det inte från någondera sidan, -
varken från den palestinska eller jordanska sidan -
sker olovliga gränsöverskridningar.
Den tanken har Jordanien med kraft avslagit.
Hittills har de ansett gränsstängslet som restes redan -
med början från 1985 -
som en säkerhetsfråga. Själva är de mycket nöjda med -
att den terroristtrafik som i tiden skedde i form av gränsövergångar -
minskat drastiskt. Men en annektering av området -
utan att samtidigt erkänna en palestinsk stat -
är här den avgörande frågan.
Och det verkar som om de flesta internationella samfund -
skulle förhålla sig mycket negativt till det, även vårt kära fosterland.
EU, med undantag för några länder, -
förutsätter att de ska uttrycka sin motvilja mot ett sådant förslag.
Ja, Borrell, EU:s höga representant för utrikesfrågor, -
gör sitt yttersta för att EU gemensamt skulle avge ett fördömande utlåtande.
Det lyckas inte.
T.ex. Luxemburgs premiärminister meddelade mycket rakt att -
de inte dömer Israel, utan rådgör med Israel om bosättningsfrågorna.
Det var diplomatiskt uttryckt att EU inte får ett gemensamt uttalande.
Ungern och Tjeckien meddelar att de inte kommer att döma -
Israels bosättningsfråga i den form som EU eftersträvar.
Detta har varit ett stort och svårt slag mot unionens utrikespolitik.
Ändå har alla unionens utrikesministrar fått en uppmaning -
att informera den israeliska ambassadör i respektive land -
att förmedla ett budskap till Israels regering -
att man ogillar att dessa bosättningar annekteras till den israeliska staten.
Även Finlands utrikesminister har besökt israeliska ambassaden här -
i samband med denna fråga.
Du hänvisade gällande Osloavtalen till att -
araberna och Israel måste -
förhandla för att några förändringar ska ske, -
men palestinierna har aldrig sedan Osloavtalen -
velat förhandla om någonting.
De har inte velat förhandla just för att förutsättningen är -
att de godkänner den judiska statens rätt till existens.
Det är religiöst sett omöjligt för dem.
Man vill av någon orsak inte förstå denna bakgrundsfaktor.
Allt som har med religionen att göra politiseras.
Man vill bara se det som Israels provokation, en politisk åtgärd.
Då de i verkligheten inte kan göra någonting sådant -
som de islamska massorna som uppfostrats i att förstå saken så här, -
att den judiska staten är en illegal enhet, -
att där bara ska finnas islamska stater.
Skulle någon islamsk stat, t.ex. Palestina eller Jordanien erkänna -
att den judiska staten är legitim...
Jordanien har ju ett fredsavtal men har aldrig -
gått så långt att de skulle ha att erkänt att en judisk stat, -
skulle ha rätt att vara i regionen.
Det skulle leda till stora upplopp ur den religiösa synvinkeln.
Det gäller inte bara palestiniernas åsikter -
och tro utan hela den islamska världens.
Dit hör också mahdi och hans ankomst.
Dit hör Jerusalem, deras messias.
De är fundamentala frågor som de inte kan ge efter i.
Precis. Därför var det Jordaniens kung som uttalade sig.
Hans bakgrund då det gäller dessa annekteringsfrågor -
har också med det att göra.
Han måste nu uppträda som regionens islamska starke man.
Libanon är tekniskt sett i krig med Israel.
De kan inte uttala sig. Samma gäller Syrien.
De är båda uteslutna gällande detta. Egypten har hållit tyst -
eftersom de har förklarat hela Muslimska brödraskapet olagligt.
Och det Muslimska brödraskapet är starkt i Jordanien.
Så kungen måste visa sig stark och meddela att massiva åtgärder -
kommer att drabba Israel då de ämnar förverkliga erkännandet av kolonierna.
Då skulle också Hamas reagera från Gaza.
Och kanske palestinierna från Västbanken.
Men jag tror inte att Jordanien någonsin skulle gå ut i krig -
mot Israel över denna fråga.
Man måste också ta i beaktande -
att det hålls presidentval i USA 8 november -
och om denna fråga skulle uppskjutas till nästa år eller till och med -
till efter januari är situationen i Israel fortfarande densamma?
Vad händer om Trump inte blir omvald?
Det är just det som håller Netanjahu sysselsatt.
Vad ska man göra och hur vågar man gå tillväga i frågan?
De har nog spelrum.
De kan skjuta upp annekteringen.
Det står i regeringsprogrammet att den ska ske första juli.
Men man behöver inte förverkliga den än.
Om palestinierna inte förhandlar har Israel en internationell moralisk rätt -
att handla i frågan. Men är det värt att göra det?
Det är kanske bäst att vänta ut presidentvalet.
Om Trump vinner föreligger inga hinder för annekteringen.
Då har de USA:s fulla stöd i ytterligare fyra år.
Även om Trump förlorar är han fortfarande i över två månader -
USA:s president och kan agera precis hur han vill.
Om man betänker bakgrunden till hans åtgärder så kan han verkligen -
göra mycket radikala medgivanden gällande Israel även under den tiden.
Men det lönar sig att vänta på valresultatet.
Men en akut brådska för annekteringen föreligger inte.
Det vore kanske bättre för Israel -
att försöka få palestinierna till förhandlingsbordet -
eller totalt vägra komma med eftersom de -
inte ens godkänner Trumps plan.
Så skulle Israel få något slags internationellt belägg att säga: -
"Vi vill förhandla. Vi gör ingenting utan förhandlingar.
Men den andra parten vill inte."
I juni vet vi lite mer -
Då vi gör följande program om hur situationen har förändrats.
Men det föreligger ju en teoretisk risk för någon form av krig.
Ja, man har redan talat om uppror, men i detta skede har Netanjahu -
utnämnt Benny Gantz till försvarsminister -
även med titeln vice premiärminister, men nu är han försvarsminister -
och hans gode elev Aviv Kohavi är generalstabschef -
och dessa två är verkliga hårdingar -
och deras uppgift är nu att se till att man inte kommer över från Gaza.
I alla fall inte med någon större intifada-entusiasm.
Och kommer de så blir motoffensiven verkligen kraftig.
Hizbollah i Libanon befinner sig i stora svårigheter.
Inre konflikter.
Eftersom den är dömd som terrororganisation av det -
internationella samfundet så förutsätts Libanon lägga band på Hizbollah.
Jordaniens position och agerande är en islamsk vägvisare i regionen.
Men Iran, som övervakar allting i öst och vars syfte är -
att förinta Israel, har de sagt, -
satsar verkligen på att utveckla ny militär utrustning.
De försöker anfalla Israel.
Men får sig en näsbränna alltid nu och då.
Det är som att systematiskt slå huvudet i väggen, -
även om man vet att man får bulor av det.
De har etablerat, och gör det fortfarande, baser i Syrien.
An eftersom de etableras förstör Israel dem.
Bland folket, eftersom detta inte kan hållas hemligt, -
har starka protester höjts.
Man undrar varför det sker då landets ekonomi har nått botten.
Coronan har härjat, USA:s sanktioner biter med en oerhörd kraft -
och de blir bara fler då det gäller icke-humanitärt bistånd.
Man får fortsättningsvis föra in mediciner och motsvarande i Iran.
Och de har förts in. Men sanktionerna biter på allt militärt bistånd.
Det går hela tiden åt pengar -
som skulle behövas för att förbättra förhållandena i landet.
Det verkar som om Irans ledning inte alls skulle hänga med.
Eller så tillverkar de kärnvapen -
hela tiden, vilket säkert stämmer.
Som skulle användas till att jämna ut skillnader.
Men jag tror inte att en atombomb i Mellanöstern -
har någon betydelse då Israel har många hundra.
Nu har visst någon förordning ändrats -
så att man igen kan föra in vapen i Iran?
Konventionella vapen, ja.
Även det ämnar USA begränsa.
Det hojtade ju Iran genast till om.
De påstod att deras armé -
ju inte ens kan sköta den interna säkerheten utan vapen.
Den iranska armén har minsann tillräckligt med vapen.
Men deras teknik verkar inte vara riktigt uppdaterad -
då de redan beskjuter och nästan sänker sina egna fartyg.
Men de vill så gärna visa sitt folk att de är en maktfaktor i regionen.
Och att de skyldiga alltid är Israel och USA.
Nu har USA intagit en stark ställning -
gällande situationen vid Persiska viken.
De har meddelat befälhavarna vid femte flottan som är där -
att de omedelbart får besvara alla aggressioner, -
även om de bara kommer för nära.
De har rätt att beskjuta iranska mål omedelbart.
Och Israel har använt sig av cyberteknik, dvs. förstört en stor -
containerhamns datateknik nästan totalt.
Det hände i början av maj och först nu har det blivit offentligt -
att det var Israel som låg bakom.
Nu har man alltså redan fört cyberkrig där i Mellanöstern.
Både Israel och Iran och mer konkret USA mot Iran.
Nu har vi talat ganska mycket om militära frågor, men nu till slut -
ska vi tala om andliga och religiösa frågor.
Katolska kyrkan har länge haft en böjelse för krislam.
Och nu verkar det som om de evangelikala i USA skulle stöda dem.
Vad är det som har hänt?
Det är ganska förbryllande.
Det var visst evangelisk-lutherska kyrkan i Danmark -
som publicerade sin egen bibelöversättning där Israel -
var helt och hållet borttaget.
Det motiverades, vi talade visst preliminärt om detta senast, -
med att det moderna Israel -
inte längre är det bibliska Israel som Gud förbundit sig till.
Nu är det församlingen, kyrkan som gäller. Ersättningsteologi.
Församlingen har i Guds planer och förbund ersatt staten Israel.
Den israeliska stat som nu finns och regerar där -
är bara en världslig konstruktion som Storbritannien grundade -
i och med Balfourdeklarationen 1917 efter första världskriget.
Därför behöver det inte längre användas i bibelöversättningar.
Det har lett till att bland annat den evangelisk-lutherska kyrkan i Kanada-
har antagit en katolsk tankebyggnad -
där man anser att tillbedjan av Maria -
är ett rätt sätt att närma sig Gud.
De upphöjer Maria som Moder Gud.
Och det är bara genom Maria som bönerna går fram -
till Guds medvetande.
Nu har Maria liksom ersatt Jesus.
Det är oroväckande eftersom ändetidens scenarier -
handlar om just sådana saker, -
så vi befinner oss nog mycket i en mycket bibliskt-andlig situation.
Även om vi inte själva godtar det -
har dessa saker omtalats redan för 2000 år sedan.
Detta är allvarliga saker.
Jag kommer att tänka på en enda världsreligion, som vi pratat om.
Leder detta i den riktningen nu, som jag tycker det verkar -
och annat som vi talat om?
Och jag har också märkt att den katolska kyrkan liksom lockar -
väckelsekristna att återvända till moderkyrkan.
Det stämmer. Och riktningen mot en världsreligion -
dit hör också delvis, eller så tänker man sig -
Bill Gates och hans kompanjoners coronavaccin, -
ett identifierande vaccin.
Men agenda ID2020 som det kallas -
har en direkt koppling till agenda 2030, alltså om tio år -
och den där planerade världsreligionen.
Jag skrev just det avsnittet i min kommande bok, -
så det är ett spännande samband.
Det verkar som om väckelsekristendomen, -
ev.luth kyrkan och andra folkkyrkor -
försöker attraheras tillbaka till den katolska moderkyrkans sköte.
Vi kommer säkert att ta upp dessa saker även i fortsättningen.
Det är mycket viktigt för oss vad som händer på detta område.
Tack Pekka för den här halvtimmen -
och vi återkommer om fyra veckor.
Tack kära tittare. Om fyra veckor ger vi er de senaste nyheterna igen. Tack.
AKTUELLT FRÅN MELLANÖSTERN
Bästa tittare, du är välkommen att stödja Himlen TV7 även ekonomiskt.
I Finland: ring 0600-10070 (ca 12 euro)
I Sverige: swisha till 123 677 9300
Översättning: Himlen TV7