AKTUELLT FRÅN MELLANÖSTERN
Välkommen till programmet.
Jag heter Martti Ojares och min gäst är som alltid förut Pekka Sartola.
Välkommen Pekka! - Tack, ett nöje att vara här.
Vårt ständiga problem är att vi har fler frågor än vi hinner ta upp.
Det är brukligt att man så här vid årsskiftet -
tar upp vad det gångna året speciellt fört med sig.
Och vi har behandlat verkligt många stora frågor.
Kunde du gå igenom vilka stora frågor som varit aktuella år 2019?
Utan tvivel först och främst valen i Israel.
Tragikomiskt har man redan haft två val, men fortfarande ingen regering.
Det har ju skapat både ett inrikespolitiskt problem -
och gjort den utrikespolitiska situationen osäkrare.
En annan sak är USA:s starka närmande i detta område.
De erkände att Golan hörde till Israel, vilket redan i sig saknar motstycke.
Det har naturligtvis lett till mycket starka motreaktioner i arabländerna.
Sedan har vi ju också bosättningarna i Jordandalen -
som USA inte anser vara internationellt olagliga.
Det håller jag med om.
Internationell rätt kunde justera sin åsikt på den punkten.
Det är de händelser jag anser vara mest betydelsefulla.
Under de två senaste veckorna, under julen kom dock -
detta med ICC:s, Internationella brottmålsdomstolens, ståndpunkt -
att man ska börja undersöka påstådda krigsförbrytelser -
från åren 2010 - 2014 som nog förtjänar att granskas lite närmare.
Dessa är stora frågor.
Om vi går bortom Persiska viken hittar vi ju stora militära uppställningar.
Dessa är dock riktgivande frågor.
Och de väldiga mängder raketer som skjutits in i Israel från Gaza.
Och Hizbollah i norr som jämt söker sig till olika militära konflikter.
Dessa är de viktigaste frågorna, anser jag.
Jag kom att tänka på Trumps centrala roll i att förändra stilen -
som Obama hade, nu i flera år men också år 2019 gjorde han mycket.
Ja, Trump har på sätt och vis upphävt alla de sina företrädares -
deras som varit aktivt med sedan Israel blev självständigt -
dessa presidenters förhållningssätt.
I alla fall hållningen efter krigen år 1967 i Israel-Palestina frågan.
Trump har intagit en rättvisare syn på frågan.
Vi återkommer säkert senare till Iran, men då vi talade om val -
så hölls i förra veckan Likuds omröstning om vem som -
ska leda Likud. - Ja.
Hur tror du det påverkar de kommande valet i mars?
Det påverkar nog, eftersom under hela hösten måste Netanjahu -
kämpa med ett trovärdighetsproblem.
En högt profilerad rättegång hotar och åtal har väckts.
Men som den allmänna åklagaren sa, så har han inte dömts för någonting.
Man kan alltid framföra anklagelser men innan de behandlats i rätten -
och i sista hand i högsta domstolen, är man oskyldig.
Det är rättsstatens princip.
Detta har såklart medfört att man inom Likud har funderat på om -
eller Netanjahus huvudmotståndare har gjort det -
det vore på tiden att byta ordförande.
Gideon Saar, som även varit minister, ställde upp som motkandidat.
Det fanns inga andra utmanare.
Han skulle ha behövt få minst 30-35 % för att vara trovärdig -
i kampen om Likuds ordförandeskap.
Även om han inte vunnit hade han fått en stor del av stödet.
Men han fick 27,5 % som ansågs vara en stor förlust.
Det gav Netanjahu ett uppsving, 3 fjärdedelar stödde honom trots allt.
Det stärkte hans ställning och Gideon Saar erkände det också.
Han sa sig ställa sig helt bakom Netanjahus politik.
Nu är Likud mer enigt än förut.
Det är viktigt med tanke på de bunds- förvanter de skaffat sig inför valet.
Närmast då det nya högerpartiet.
De religiösa partierna stod redan bakom dem.
Jag ser det som ett starkt stöd även i större omfattning av folket -
och speciellt av Likud-gruppen, för Netanjahu.
Ett par, tre mindre partier förenar sig alltså med Likud och stärker det.
Det var tanken bakom. Netanjahu tog en medveten risk -
eftersom han inte visste hur hans anhängare reagerar inför -
rättegången som vänstern högljutt lyfte fram och påstod att -
man inte kan välja någon till premiärminister -
som hotas med rättegång och till och med fängelse.
Jag tycker det vara ganska ovärdigt valarbete -
att döma någon innan han fällts för brott.
I förra valet blev högerpartierna just precis under valtröskeln.
Det var en fråga om färre än 20 000 röster.
Med deras hjälp hade Likud vunnit valet och kunnat bilda regering.
Nu är de än starkare bundna till Likud. Bennet är ju redan försvarsminister.
Och Ayelet Shaked blir troligen justitieminister -
om saker går i rätt riktning.
Detta stärker bådas anhängare.
Nu får de även regeringsansvar.
Det var alltså fråga om viktiga saker i Likuds inre valkamp.
Vi talade innan programmet om valet i september och -
om Netanjahu gjorde ett misstag -
då han började tala om organisationen av Jordandalen.
Ja, han tog även där en medveten risk.
Han tänkte att de av hans anhängare som står långt högerut -
nu skulle förstå att han vill återvända den israeliska statens bibliska rötter.
På det sättet att man ansluter Jordandalen och de bosättningar -
som redan byggts på Västbanken lagligt till staten Israel.
Jag anser att det var ett misstag -
eftersom det fick de arabiska partierna -
som alltså är tre stycken och fick 13 % av rösterna -
aldrig normalt tar ställning för någondera sidan -
eftersom de i princip inte erkänner staten Israel, även om de bor där.
De längtar efter Palestina, även om de är israeliska medborgare.
För att kunna hindra Netanjahu att komma till makten -
gick de tillsammans med de Blåvita, centervänstern.
Och det ledde till att de Blåvita kom så nära att kunna bilda regering.
Jag anser det var ett felsteg av Netanjahu.
Även om USA senare återigen kom till undsättning -
då Pompeo i november, med Trumps goda minne förstås -
meddelade att USA anser att bosättningarna -
nybyggnaderna där på Västbanken alltså -
inte är emot internationell lag.
Jag är av helt samma åsikt.
Detta var ett stöd i efterskott som kan påverkade kommande val positivt.
Vad tror du om allt detta nu då valet sker den 2 mars?
Kommer det att föras en valkamp nu i två månader -
och på vilket sätt och på vilket sätt blir rättegångarna inblandade?
Netanjahu har nu till slutet av år 2019 på sig att ansöka om immunitet.
Som premiärminister får han den i princip.
Enligt israelisk lag kan en sittande premiärminister inte hamna i rätten.
Om han inte ansöker kan han under dessa två månader stå inför rätten.
Det beror på vilken risk han vill ta. Han har själv sagt -
att han skulle vilja ha denna rättsprocess så snabbt som möjligt.
Han förslog själv januari.
Han är fullkomligt övertygad om att han inte blir dömd -
utan att det snarare är fråga om ett politiskt drev -
som han själv tydligt säger.
Man måste säga att han är en så skicklig spelare -
och känner så väl det politiska spelet i Israel -
att det är fråga om vilka risker han är villig att ta.
Om han får immunitet är han helt fri, så länge han är premiärminister -
att agera. Om han vinner valet kan det ta flera år innan något händer.
Och hela saken kanske bara begravs till slut.
Om vi går lite utanför Israel nu -
så var det tal om Instex-systemet.
Kunde du gå lite närmare in på vad det handlar om -
och hur Finland beter sig inom detta system?
Instex är ett bolag -
grundat av Frankrike, Tyskland och Storbritannien.
Så nyligen som i februari 2019.
Dess grundläggande syfte är att handla med Iran -
i annan valuta än dollar.
Och att på så sätt trygga avtalen mellan Iran och storföretag i Väst -
och framtiden för all den handel de redan fört.
Då ställer man sig mot de sanktioner USA infört -
och Trump har som vi vet ett elefantminne då det gäller sådant.
Han har sagt rent ut att de stater som går med i Instex -
börjar agera mot USA:s sanktioner mot Iran -
som USA anser vara väl motiverade -
liksom Israel gör, då det är fråga om deras existens i förlängningen.
Finland gick med i detta, -
tillsammans med 6 andra mindre europeiska stater.
Men vad Finland gör där är en stor gåta.
Vår nuvarande president har uppehållit goda relationer med USA.
Det har varit ömsesidigt.
Trumps administration har meddelat att de stater, -
Holland och andra mindre stater som gick med, -
som stöder Instex utsätts för sanktioner av USA.
Finland har tagit en onödig risk, för det är inte till någon nytta för oss -
att stöda Irans agerande.
Att hjälpa Iran att klara sig under de fem kommande åren -
tills de lagligen får göra det samma som de hittills gjort olovligen -
dvs. anrika uran och utveckla kärnvapen.
Och att sålunda gå djupare med i deras utrikespolitiska program -
där kärnvapnen är med, -
för förintande av Israel är fortfarande deras utrikespolitiska doktrin.
Man har nu tagit ett steg jag på inga villkor själv godkänner.
Finland bugar sig alltså för Iran och vänder ryggen till USA?
Precis, och vad är nyttigare för oss att stöda?
För Finland har väl aldrig varit handelspolitiskt betydande -
med USA:s sanktioner mot Iran?
Finland har väl mig veterligen inte nu importerat olja därifrån?
Då jag sysslade med sådant -
importerade vi olja från Iran, men det är en annan sak.
Men i dagens läge är Finland roll där snarast någon sorts utrikespolitisk -
strävan efter en helgongloria.
"Vi stöder Europa i en enad front mot USA."
USA är en sådan världsmakt, och speciellt -
då Trump har minst ett år på sig, så han kan nog på något sätt reagera -
också på det att Finland gått med.
Skulle den regering som fanns före Rinnes regering och -
den alldeles färska regeringen, skulle den och dess utrikesminister -
godkänt detta? Vad tror du?
Haavisto var alltså utrikesminister i Rinnes regering då han gjorde detta.
Det var inte i Sanna Marins regering.
Även om samma personer fortsätter på samma jobb nu.
Nästan samma personer.
Det är en konsekvent linje, -
för den nuvarande regeringen följer ju helt Rinnes regerings utrikespolitik.
Hur många friheter tog utrikesministern sig?
Det nämndes visserligen i tillkännagivandet -
som överraskande nog inte nått den finska pressen -
delgivandet på engelska som utrikes- ministeriet gav i slutet på november -
om att Finland ansluter sig till Instex...
Jag tycker det är ganska förbryllande -
att man aldrig gjorde en större sak av det.
Det verkar som om man på något sätt velat hemlighålla detta.
Där nämndes alltså att även Finland förutsätter att Iran återvänder till -
till JCPOA avtalet, alltså P5+1 avtalet -
och följer det helt. Men då man vet att Iran har dragit sig ur avtalet -
dess väsentliga delar, redan flera gånger -
så varför börjar man då på sätt och vis stöda Iran i efterskott -
och hoppas att det återvänder till något det inte har för avsikt att göra?
Alla som har följt med vad Iran gjort, gör och säger -
och om man ännu tänker på den ekonomiska aspekten -
vilken stor ekonomisk makt USA är i världen, -
så visst borde Finland, som är beroende av sin export -
borde väl se efter var det finns mer potential, i USA eller Iran?
Vår ekonomiska utveckling är väldigt beroende av export -
och hur kan vi jämföra Finlands export till Iran eller USA?
Om USA ger EU sanktioner -
hur mycket kommer det att påverka Finlands export?
Det är en intressant aspekt.
Jag anser det vara fel, -
bara redan det att en stat som offentligt förklarat -
som sitt utrikespolitiska mål att förinta en annan FN-stat -
och inte sticker under stol med att -
de lyckas åstadkomma ett kärnvapen -
som enligt dem är möjligt inom fem år.
Och vi stöder det att denna möjlighet -
ska gå om de sanktioner som USA ställer -
för att Irans syfte ska förverkligas.
Jag anser det vara ansvarslöst. - Precis.
Vi har många gånger talat om århundradets deal -
gällande arrangemangen runt Israel och Palestina.
Den har förflyttats, då det varit val, men just nu finns det visst -
något läckage om saken -
inte genom Israel eller större länder utan via Libanon?
Det är överraskande att Libanons stora nyhetskanal al-Mayadin -
för ett par veckor sedan publicerade -
uppgifter om den politiska delen av Trumps århundradets deal.
Den kommersiella delen tillkännagavs ju redan i somras.
Det har varit tal om att den innehåller stöd upp till 50 miljarder dollar.
Trump har meddelat att han inte offentliggör den politiska delen -
innan det varit val i Israel och där finns en regering.
Han har förknippat de två sakerna.
Men nu verkar pattställningen pågå åtminstone till valet i mars -
som ju är den bakre tidsgränsen.
Men får se hur det går i det tredje valet.
På något sätt har de lyckats läcka ut en provballong -
genom den libanesiska tv-kanalen -
där det huvudsakliga innehållet var att -
Jerusalem förblir Israels odelade huvudstad.
Men att om en palestinsk stat grundas -
så får palestinierna behålla en administrativ del -
till den del som palestinska medborgare -
alltså palestinska araber som bor i Israel -
inte de som är israeliska medborgare utan palestinier...
I Östra Jerusalem finns hundratusentals av dem.
De får en övervakningsrätt och utbildning -
och en social rätt att sköta om dem.
De skulle alltså till en liten del vara med i Jerusalem.
Det är uppenbarligen ett "lockbete": -
"Hela Jerusalem tas inte ifrån er."
De kan sedan blåsa upp det i sina egna kretsar: -
"Vi är i alla fall i Jerusalem."
Det är det hela operationen vilar på.
Hur kommer det att lyckas? Palestinierna har redan meddelat -
att de aldrig kommer att godkänna något sådant.
Att hela staden tillhör dem, och absolut hela Tempelberget.
Att judarna inte har någonting att hämta där.
Men deras uppfattningar om dessa saker är ju redan relativt gamla.
Men det finns en annan aspekt som berör Gaza.
Det var intressant, för samma tankemodell gällande Gaza -
fanns med redan i det förslag som Obama gjorde 2014.
Gaza skulle förstoras lite in på Egyptens sida -
beroende på hur mycket industriområde och -
motsvarande Egypten går med på att överlåta.
Dit skulle komma hamnar och flygfält och -
Hamas och PIJ skulle förbinda sig att överlämna alla sina vapen -
till FN, de får inte skaffa eller inneha några vapen.
Och i takt med att fredsarrangemangen förverkligas -
så rivs också muren, så att man fritt kan röra sig även in i Israel.
De palestinska områdena förbinds med varandra, Hebron och Gaza -
med en kombination av järnväg och landsväg som skulle gå -
ca 30 meter ovanför marken.
Det möjliggör oavbruten samfärdsel mellan Gaza och Västbanken.
Men bla. frågan om hur de skulle gå med på att överlämna sina vapen -
och sin stadga, där förintelsen av Israel är en absolut förutsättning -
verkar väldigt svårt. Själv ser jag där snarare mot- än medvind.
De vore tvungna att erkänna staten Israel.
De skulle kanske kunna undvika det på något sätt -
men om en offentlig stat grundas med namnet Palestina -
så är en absolut förutsättning att staten Israel erkänns.
Och det har både PLO och Hamas absolut vägrat göra.
Tanken i sig är ju strålande.
Det skulle ge området fred och välstånd och välfärd.
Men där finns de starka religiösa ideologierna som -
strider mot att de någonsin skulle kunna erkänna den judiska staten.
Att de skulle överlämna sina vapen verkar också helt omöjligt i mina ögon.
Det blev lite oklart för mig, då du sa att man river muren -
kan man då helt fritt komma in till Israel från Gaza?
Innan Israel överlämnade Gaza år 2005 -
så fanns det ju ingen mur eller några gränser.
Alla invånare i söder, i Sderot och andra israeliska byar -
badade i Medelhavet och cyklade och bilade till beachen.
Allt var ett och samma område.
Det är alltså ingen ny sak.
Då Hamas tog makten var man tvungen att bygga barriären.
Det har ju bara gått relativt kort tid, 15 år, så ännu skulle det vara möjligt -
att återställa medborgarförtroendet. Men det sker självklart inte så att -
man helt plötsligt river muren, utan så småningom, efter hand som -
saker och ting lugnar ner sig så skulle man gå vidare i den här riktningen.
Om man ser på det ur israelisk säkerhetssynvinkel -
så skulle den norra gränsen, Libanon, Syrien, med Iran i bakgrunden -
se ut som idag? Dealen gäller inte den?
Nej, det gör den inte, men Mossads förre ledare, Tamir Pardo, -
sa i våras, vi talade om det också här i programmet -
att man skulle ta i bruk ekonomiska sanktioner mot Libanon -
som skulle bita allra mest på Hizbollahs verksamhet.
Nu verkar de ha börjat bita för man har börjat förverkliga det.
Libanon har nu sina egna inre strid- igheter och man vet inte hur det går.
Hizbollah blev igår kväll attackerat av USA.
De hade skjutit mot USA:s baser på gränsen mellan Syrien och Irak -
ett tiotals raketer och USA hämnades igår kväll.
15 människor dog. Det är en relativt färsk nyhet.
Hizbollah måste nu tänka väldigt noga på -
sitt eget förhållande till Iran -
för 2 tredjedelar av Libanons regering ser inte positivt på att Hizbollah -
utnyttjar deras mark och t.ex. skjuter mot Israel -
då hela Libanon utsättes för Israels hämndattacker.
Ska vi säga så att oppositionen börjar få allt mer makt och -
och den nuvarande regeringen befinner sig mellan två eldar.
Det är det egna folket och konflikterna med andra länder.
Det har Israel och USA strävat efter att det inifrån Iran skulle stiga fram -
en opposition som skulle ta makten.
En sådan makt och en sådan regering vars mål inte är-
att förinta andra stater genom att stöda terroristorganisationer.
Det är det yttersta målet.
USA och Israel har inget emot Irans folk som sådant.
Men de är emot den regering som strävar efter att förgöra dem.
Tack Pekka, så snabbt gick 30 minuter igen.
Detta var det sista programmet -
under år 2019 men då det kommer ut har det nya årtiondet redan börjat.
Då fortsätter vi med alla dessa frågor.
Tack Pekka!
Tack kära tittare att du följt med oss under året -
och välkommen med inkommande årtionde -
år 2020 i slutet av januari.
Bästa tittare, du är välkommen att stödja Himlen TV7 även ekonomiskt.
I Finland: ring 0600-10070 eller -
betala till Ristin Tuki ry:s konto i rutan, ref. 8507.
I Sverige: swisha till 123 677 9300 eller -
BankGiro 760-2014 Mottagare: Korsets stöd rf
Översättning: Himlen TV7