AKTUELLT FRÅN MELLANÖSTERN
Välkomna till programmet Aktuellt från Mellanöstern.
Jag heter Martti Ojares och min gäst är Pekka Sartola. Välkommen!
Tack!
Det finns än en gång mycket vi kunde tala om, men vi försöker -
hitta lämpliga ämnen för ett halvtimmes program.
Först den aktuella frågan om flytten av USA:s ambassad till Jerusalem.
Nästa fredag borde Trump göra någonting.
Gör han inget har det stor betydelse.
Ja, 1 december klockan 00:00 i Washington.
Om han då inte har använt sin vetorätt -
d.v.s. uppskjutit åtgärden med 6 månader -
så träder den omedelbart i kraft.
Det betyder att även om ambassaden och konsulatet fysiskt är där de är -
så förbinder sig USA i princip 1.12. -
att de facto erkänna Jerusalem som Israels odelade huvudstad.
De praktiska arrangemangen kan ta år att genomföra.
Men det är då ett oryggligt faktum.
Det här är ju viktigt då man tänker på den kritiska situation -
som i årtionden rått mellan Israel och Palestina.
Vad tror du detta kan innebära?
Det betyder i alla fall att efter det har palestinierna inte möjlighet -
att kräva halva Jerusalem, i synnerhet Tempelbergsområdet.
De kan sedan inte kräva det, för USA har med sin auktoritet förbundit sig -
att erkänna staden som Israels odelade huvudstad.
Då måste man hitta andra alternativ till den potentiella tvåstatsmodellen -
och ska Jerusalem vara huvudstad kan det bara bli en självstyrande roll.
Om man nu inte hittar ett diplomatiskt kryphål -
är detta faktiskt det mest omvälvande som skett på 20 år -
i den regionen, om Trump verkligen gör det han lovade i sin valkampanj -
att han inte längre kommer att skriva under "waivern" -
som hindrar att lagen Jerusalem Embassy Act träder i kraft.
Trump verkar nu ha varit ganska tystlåten om Israel och Mellanöstern.
Jag har i alla fall inte hört någonting särskilt betydelsefullt.
Nej, på det området har inte mycket hänt.
Däremot det som han gjorde på våren, t.ex. vapenaffären med Saudiarabien -
har nu börjat synas i vissa attityder och -
som en pådrivande kraft för t.ex. saudierna, Kuwait, Israel -
och i förhållandena mellan Israel och sunnistaterna i Mellanöstern.
Hit hör också det att ISIS i praktiken är tillintetgjord.
Man håller på med de sista destruktiva åtgärderna i Irak och norra Syrien.
I dess ställe kommer nu Iran, som tagit sig en maktställning -
som alla sunnistater fruktar, främst Kuwait och saudierna.
Detta har ändrat positionerna, sunnistaterna söker stöd -
av någon som skulle ha kapacitet att ge det och det har bara Israel.
Det ser vi nu förverkligas. I åratal har denna möjlighet kunnat förutses.
Ännu med hänvisning till ambassaden verkar det som -
att vi har en uppställning med två sidor: -
under Iran-Syrien-Libanon- axeln finns sunnistaterna -
som motsätter sig allt detta.
I torsdags hölls någonstans ett möte där Putin, Erdogan och Irans ledare -
talade om fredsavtalet på det norra område du hänvisade till.
Kom du att tänka på Hesekiel?
Det var alltså i Sotji vid Svarta havets strand i en rysk semesterby, där det -
22 november, gjordes en mycket intressant allians, överenskommelse.
Ryssland, Turkiet, Iran är alla med i i Hesekiel 38-39 nämnda -
Gogs skaror. Som en del, där finns också andra.
Men denna koalition kom överens om ett förbund som kan anses historiskt.
Bibliskt och regionalt sett mycket betydelsefullt.
Ryssland håller sig som en maktfaktor i bakgrunden och tillåter Iran -
att helt fritt rycka fram till de gränser som Turkiet godkänner.
Det verkar som om de rätt långt är överens om hur -
Mellanöstern i sinom tid ska delas upp.
Hesekiel ger en bild av att det i Israel då råder fullkomlig fred.
Att de inte ser någon hotbild, och blir överraskade.
Vad krävs för att de ska känna sig så trygga och inte vara på sin vakt?
Sant. Jag är säkert en av de få eskatolger som ser det som något -
som ännu ligger långt i framtiden.
Den situation som Hesekiel tydligt beskriver -
om förhållandena och hur oförberett Israel då är då koalitionen anfaller.
Dit kommer också att höra åtminstone Libyen och Sudan.
Situationen är då helt annorlunda än dagens situation.
Idag är Israel rustat till tänderna och går inte att överraska.
Det är uppenbart att Israel idag inte befinner sig i ett fredligt tillstånd
Snarare är Israel idag förberett på krig.
De har meddelat att om Iran kommer tillräckligt nära förstör man -
alla Irans baser som befinner sig närmare än 40 km från Golan.
Mycket måste ske innan situationen blir sådan som Hesekiel beskriver den.
Men å andra sidan fattas inte mycket innan vi är i den situation -
som beskrivs i psalm 83 -
då arabländerna runt Israel förbereder sig för krig.
Så ställningen är verkligen ganska intressant.
I Hesekiel står att de ska få krokar i käften och föras omkring.
Kanske Gog, länderna i norr, också överraskas av det plötsliga hatet.
Gogs krig är ganska speciellt.
Jag skrivit en bok om det. Upphovsmannen är Gud själv.
Det är Han som sätter krokar i käftarna, -
han drar den stora skaran och befaller dem att anfalla Israel.
Och när de sedan en gång anfaller Israel -
så upptänds Herrens vrede och Han tillintetgör dessa härskaror.
I Hesekiel 39 står det också -
att detta sker för att Gud ska bevisa sin suveränitet för alla folk.
De händelserna ligger alltså ännu långt fram i tiden.
Du nämnde redan situationen då Iran, Hizbollah och Turkiet -
och Ryssland, hela norra koalitionen, befinner sig nästan vid Hebron -
mycket nära Israels gräns, något som irriterar israelerna mycket.
Det är sju kilometer till bosättningarna vid Hebron -
bredvid bergskedjan Hermon...
Därifrån är det 7 kilometer till Hizbollahs närmaste baser.
Och Hizbollah är ju Irans underhuggare -
på så vis är Iran redan mycket nära.
Men så länge som Iran självt inte utför aggressionshandlingar mot Israel -
t.ex. från sina baser skjuter missiler rakt in på Israels sida -
kan Israel inte göra något.
Men så fort den först missilen avfyras sker säkert ett motanfall.
För situationen är ytterst eldfängd.
Om vi betänker att Iran har fått etablera 13 baser i Syrien -
och helt fritt placera sitt revolutionsgarde -
soldater, vapen, materiel, missiler, radar, bevakning -
och allt möjligt så är det de facto en förberedelse för krig.
Så måste Israel tolka det.
Vi har tidigare talat om väntan på Mahdi.
På vilket sätt väntar shiamuslimerna på Mahdi, och hur syns det?
Det skulle gärna få talas mer om detta även i vår kristna press!
De väntar alltså på sin egen Mahdi, som ska uppenbaras -
och som förknippas med talet 313 -
som är deras mahdibrigads ordningstal.
De förbereder sig på att deras Imam Mahdi uppenbarar sig nu -
mycket snart, eller åtminstone att allt är klart får honom då han kommer.
Den muslimska eskatologin förutsätter en viss beredskap -
av islamska stater samt förberedelse för vad Mahdi tänker göra.
Den muslimska eskatologin säger att Mahdis följeslagare -
och medhjälpare kommer att vara profeten Isa, alltså Jesus, -
som de bekänner som en av islams profeter.
Jag uppfattar nog att vår Frälsare håller sig långt borta från sådant -
åtminstone vad det gäller muslimsk eskatologi.
Är det inte så att innan Mahdi kan komma måste Israel drivas ut i havet?
Nej, det är en följd av det.
De beger sig ut i krig då.
Det är komplicerat. För Iran t.ex. är Jerusalem inte så viktigt.
Det är viktigt bara för att de anser att där nu -
är en stat som där inte borde vara.
För shiamuslimerna är Karbala en viktig plats -
som i deras religion handlar om Ali och striderna i Karbala.
Men vad det gäller Israels existens -
kommer de sista åtgärderna för att tillintetgöra Israel att -
utföras av Mahdi och Jesus, profeten Isa.
Vi rör oss på ganska dunkla eskatologiska marker -
men så här tror och tänker de och så tänker de handla.
Och de menar verkligen allvar -
de drivs av fruktan för sin egen herre.
Precis. Och mot den bakgrunden kan vi förstå t.ex. ISIS.
De läser den allra mest krigiska delen av Koranen, -
wahhabismens kärna, och de tror de har rätt.
"Så här har Muhammed sagt att vi ska göra, så bör vi göra."
Även om händelserna är helt upprörande -
som t.ex. deras attack mot den sufiska moskén på Sinai.
Muslimer dödar andra muslimer.
Men ISIS anser sig döda irrläriga muslimer.
Motparterna Saudiarabien och Israel -
strävar efter en sorts allians och ett samarbete.
Saudiprinsen Alwaleed bin Talal som är en av deras främsta prinsar -
har klart uttryckt att deras stat skulle ha nytta av att knyta -
en försvarspakt med Israel.
Han hänvisade också till andra sunnistater, som Kuwait, -
Förenade Arabemiraten, Oman och Bahrain -
eftersom de alla hotas av att Iran sprider den shiitiska religionen.
Iran ser på dessa saker främst ur en religiös synvinkel.
De anser att sunnimuslimer är irrläriga -
och de måste omvändas till rätt islam, d.v.s. shiaislam.
Saudiarabien förmår ännu inte försvara sig.
De vapenaffärer som Trump gjorde med dem i maj -
har ännu inte lett till att de skulle vara militärt starka. Det tar många år.
Även om upprustningen hela tiden pågår -
så har Iran fått fotfäste i norra Irak och i Syrien.
De måste alltså ty sig till Mellanösterns enda verkliga -
militärmakt, alltså Israel -
som också är på Irans lista över länder som bör tillintetgöras.
Därför förstår man att ett militärt samarbete vore önskvärt och möjligt.
Saudiarabien har ju inte kärnvapen -
medan det är mycket möjligt att Iran snart har det.
Det måste vara ganska skrämmande för Saudiarabien.
Det är skrämmande. Speciellt för Kuwait som står först i tur om -
Iran börjar invadera söderut.
Det ligger rakt i skottlinjen.
Irans möjliga kärnvapen går inte ännu att använda som sådant.
Det är bara ett hot. Om någon vågar använda det, -
i all fall innan händelserna i Uppenbarelseboken, är tveksamt -
men redan Irans storlek med en stor, stark och välbeväpnad armé...
Deras armé är fyra gånger större än saudiernas.
De är en totalt överlägsen militärmakt i den regionen.
Och även i Irak är 60 % shiamuslimer -
så de ingår snarare förbund med Iran än med sunnimuslimer.
Den är en sådan maktfaktor att endast kärnvapenavskräckning -
är tillräckligt starkt och Israel är här en ypperlig partner eftersom -
Iran har hotat även dem med undergång -
så de behöver inte uppmanas att handla för att förhindra det.
Du sa om Kuwait att de står främst i skottlinjen.
Har det synts i sådana uttalanden av deras högt uppsatta tjänstemän -
som skulle skilja sig från vad de tidigare sagt?
Det var en intressant fråga. Det är helt sant.
Den kuwaitiska investeringsbankens vice generaldirektör -
ursäkta investerings-ämbetsverkets, högt uppsatte shejk Al-Hadlaq -
blev intervjuad av Kuwaits television -
och man talade självklart om Israels ställning.
Det hela började säkert för en vecka sedan då det kuwaitiska -
flygbolaget vägrade ta med en israelisk passagerare från Frankfurt -
till Bangkok, eftersom Kuwait inte erkänner den israeliska staten.
Där började säkert diskussionen, och kärnfrågan var -
att shejk Al-Hadlaq sa att muslimerna borde inse faktum att Israel är -
en laglig stat, en berättigad stat och sitter med i FN.
Och att frågorna om Palestina och ockupationen är helt irrelevanta.
Han sa till och med att när Israel blev självständigt år 1948 -
fanns det ingen stat kallad Palestina som de skulle ha kunnat ockupera.
"Frågan är fel ställd.Vi bör inse att Israel är och förblir på det området -
och vi bör acceptera det som en fredspartner.
Och vi sunnistater borde snarare samarbeta med Israel -
för att stå emot Iran och Hizbollah -
deras hegemoni, utbredning och hot mot sunnistater."
Detta bekräftar tudelningen mellan söder och norr.
Motsättningarna kan tillspetsas.
Precis. Och beakta att saudiprinsen bin Talal hade besökt -
alla sunnistater i området innan han gav sin intervju -
Arabemiraten, Oman, Bahrain, Qatar och Kuwait.
Först sedan uttalade han sig.
För ett par veckor sedan blev Israels stabschef Gadi Eisenkot -
intervjuad i saudiska medier.
Den första israeliska soldat som saudierna någonsin intervjuat.
Där konstaterades att ett samarbete existerar och att de inte är fiender.
Ett budskap gick ut och man bör komma ihåg att man också -
i Iran kan läsa. De vet hur det skulle gå för dem i ett krig mot Israel.
Det skulle gå dåligt. Men samtidigt har Mohammad Jafari -
som är kommendör i iranska revolutionsgardet, meddelat -
att nästa krig som den sionistiska regeringen är med i -
kommer att innebära deras slutliga undergång.
Men så har man sagt de senaste 20-30 åren, så det är inget nytt.
Vi har talat om ställningen mellan sunni- och shiamuslimer.
Det sunnitiska Turkiet är intressant.
Turkiet var med i trion vi talade om i början -
som diskuterade ett fredsavtal i Syrien.
Är inte turkarna sunnimuslimer?
Turkarna är sunnimuslimer. De anses etniskt vara Esaus ättlingar -
så positionerna är hämtade långt tillbaka, från Bibeln.
Turkiet är snarare en fiende till Syrien än dess vän.
De godkänner inte på några villkor Syriens rådande regim.
Men Ryssland har kommit emellan och garanterar Syriens existens.
Turkiet och Iran har också gemensamma intressen.
Båda tampas med kurdfrågan.
Det är något som oundvikligen förenar dem. Men å andra sidan -
är Syrien med i kriget i psalm 83, liksom också Libanon, -
Jordanien, Egypten och Irak.
Den geopolitiska tudelningen kommer att förstärkas.
Så snart ISIS tillintetgörs för gott och positionerna skiftar i Syrien och Irak.
De staterna måste ju bygga upp en fungerande samhällsmodell -
innan de kan bli ett militärt hot.
Därför anser sig Iran ha gott att vara -
de kan fritt gå in i Syrien och agera både militärt och religiöst -
och förbereda sig på att i sinom tid attackera även Israel.
Till sist skulle jag vilja fråga om den palestinska tvåstatslösningen.
Jag har inte hört att något viktigt skulle ha skett på den fronten nyligen.
Det började ju egentligen med att Trump slog näven i bordet -
och sa att någonting måste ske i förhandlingarna.
Om inte palestinierna dyker upp vid förhandlingsbordet -
så ska han stänga deras kontor i Washington.
En stund skroderade palestinierna med att de då blir USA:s fiender -
eller i alla fall inte anser dem som vänner.
Nu säger de att de inte nödvändigtvis ämnar förverkliga sitt hot.
Med andra ord har de kommit överens om någonting.
Men den dag som vi började med -
ambassadfrågan, ger antingen ytterligare 6 månaders spelrum -
eller låser positionerna och utgångs- läget för förhandlingarna ändras.
T.ex. saudierna, som varit palestiniernas stora stöd -
liksom också andra arabstater där varit, har meddelat att -
Palestinafrågan inte längre är så viktig för dem, utan den viktigaste frågan är-
att hindra att Iran intar en hegemonisk ställning i Mellanöstern.
Och Iran vill inte på några villkor eller under några omständigheter -
att palestinier och israeler sluter något fredsavtal.
De gör allt för att förhindra det.
Saudiarabien och sunnistaterna vill däremot -
att palestiniernas skulle förstå realiteterna -
ta emot vad de erbjuds och inse att Israel förblir på det där området.
De försvinner ingenstans, hur mycket man än vill eller hotar.
Det här är en svår fråga. Om Hamas är med, som de borde vara...
Om de på något sätt förhandlar med Israel -
så får de inget stöd eller några pengar av Iran.
Det är mycket svårt för Abbas att försöka navigera i den situationen.
Vad han än gör så finns risken att man begär hans huvud på ett fat.
Finns det tecken på att Hamas på allvar vill ingå förbund med Abbas?
Ja, på villkor att man inte förhandlar med Israel om något annat än -
möjligheten till ett teoretiskt eldupphör -
men det slutliga målet är dock att utplåna den judiska staten.
Nog måste de ju också förstå, att hur de än breder på -
är och förblir Israel i det området.
Det är en överlägsen militärmakt som kan trygga sina egna gränser.
Men man vill inte se detta. Man blandar in religionen -
och förutsätter att Koranen, Muhammed och Allah ställer krav -
som är helt omöjliga att förverkliga.
Har det hänt något med det att man påstår att judarna -
inte har någon del i Jerusalems och Tempelbergets historia?
Både Saudiarabien och Kuwait konstaterade att UNESCOS krav -
och resolution är helt ogrundade.
Mycket intressant händer hela tiden på den fronten.
I synnerhet då det gäller byggnaden av templets offeraltare.
De ortodoxa judarna har det alltfort som sitt mål -
och kommer att fortsätta med det, -
vilket de islamska länderna opponerar sig mot.
Ställningarna har inte ändrats där alls.
Tack Pekka. Vi väntar på Trumps beslut om ambassaden -
som kommer på lördag morgon, finsk tid.
I nästa program kommenterar vi det och mycket annat.
Tack Pekka.
Tack också kära tittare. Vi ses igen om fyra veckor.
Stöd översättningen av programmet: -
I Finland: Ristin Tuki ry, FI40 1112 3000 3427 89, ref. 8507
Ring stödnumret 0600 10070 (10,01 EUR + lna)
I Sverige: Korsets stöd r.f. BG 760-2014, PG 97572-2
Swisha din gåva till: 123 677 9300
Översättning: Himlen TV7