AKTUELLT FRÅN MELLANÖSTERN
Välkommen till Aktuellt från Mellanöstern!
Jag är Martti Ojares och min gäst Pekka Sartola. Välkommen! - Tack!
USA har de senaste månaderna starkt drivit på -
tvåstatsmodellen och lösningar för den.
FN har också drivit detta starkt sedan 1947.
Nu är det 2017 och man har inte uppnått det än.
Vad handlar denna "marsch" om? Hur fick den sin början då 1947?
Det började med att Storbritannien då på våren -
som styrt området med mandaträttigheter i 30 år -
meddelade att de lämnar. Kriget var slut, 100 000 soldater var kvar.
Soldaternas uppdrag var slut. Man lämnade hela Palestinafrågan.
Man lät FN avgöra vem som skulle få en stat där.
FN möttes ett halvår senare och antog 29 sept -
den kända resolutionen 181.
Enligt den ska det återstående mandatet som styckats två gånger -
delas i två stater, en judisk och en arabisk.
Gränserna definierade man inte. Det lämnades till parterna.
FN gjorde då ett delningsförslag.
Resolutionen var ett beslut, men delningsplanen ett utkast.
En rekommendation, inget beslut.
Den arabiska parten försöker idag, eftersom de gillar förslaget -
få det att se ut som ett bindande beslut, vilket det inte alls var.
Man förutsatte att båda parter godtar förslaget, då.
Lokala judar, sionistorganen, godtog det -
på samma villkor som FN att andra parten godtog det.
Men varken de palestinska organen då eller arabstaterna runtomkring -
godtog det alls.
De meddelade att om en judisk stat grundas förintar de den omedelbart.
FN:s förslag var ganska omöjligt, tycker jag.
Där fanns tre områden utan vägförbindelse.
Så var det. Det hade inneburit katastrof.
En judisk stat av tre lapptäcken -
omöjlig att försvara, utan förbindelser sinsemellan.
Jerusalem, då en internationell stad, hade legat på arabområde.
Vid den tiden hade inte judar eller kristna rätt att besöka Jerusalem -
fast det gällde västra Jerusalem för judar.
Hur hade det blivit om staden legat i en arabstat? Omringad.
Den rekommendationen förverkligades aldrig.
Israels befolkning uppgick då till ca 600 000.
Beväpningen var säkert anspråkslös.
Man antog säkert att de skuffas ut i havet på en gång.
Det var tanken. Till en viss del kan man förstå det.
Judarna hade överlevt Förintelsen.
Av de 600 000 var 250 000 överlevare.
De hade ingen militär erfarenhet. De hade överlevt.
Beväpningen var svag.
Britterna gav de bästa vapnen till araberna.
Förutsättningarna för FN:s tänkande -
var att fast den judiska staten tar form håller den bara 1-2 veckor.
Det hade man då som verksamhetsmodell hos araberna.
De glömde ett viktigt element.
Gud hade bestämt för 2500 år sedan -
att Han återför sitt folk till sitt land.
När det gäller Hans plan sker saker annorlunda än människor tänkt.
Guds plan kom säkert fram vid självständighetsförklaringen 1948.
Sedan blev det genast krig.
Israel klarade ändå av att vinna det.
Ja, självständigheten utlystes just före sabbaten kl. 17.
Följande dag i gryningen anföll araberna.
USA i sin tur erkände staten Israel genast i gryningen.
Knappast väntade de ändå att den judiska staten klarar sig.
Anfallet var massivt. Syftet var att förstöra allt.
Idag kan vi kalla det en plan på massmord.
Då vågade man inte säga så.
Hur formades Israels gränser efter kriget?
Då uppstod "gränslinjen före sexdagarskriget".
Västbanken och östra Jerusalem hörde till Jordanien.
Jordanien ockuperade dem. Israel ockuperade inte, utan Jordanien.
Dessa erkändes inte vare sig av FN eller Arabförbundet.
De godtog inte Jordaniens rätt till Västbanken eller östra Jerusalem.
Bara Pakistan erkände dem, en islamisk stat.
Britterna erkände Jordaniens rätt till Västbanken. Mycket märkligt!
De låg ju bakom mandatindelningen.
Den andra ockupanten var Egypten som intog Gaza olagligt.
Dessa gränslinjer benämns nu "före sexdagarskriget".
Man drog upp en vapenvilolinje, "gröna linjen" -
som delade arméer, inte stater. Inget sades om stater.
Det gällde vapenvilolinjen mellan Israels och Jordaniens arméer.
Hur blev det då 1967 vid sexdagarskriget?
Araberna började. Vad var motivet och syftet med detta krig?
De började redan 1956 vid Suezkrisen.
Sexdagarskriget var ett förintelsekrig.
Planen var tydlig. Alla anföll samtidigt.
Det började med en krigsförklaring från Egypten.
De stängde Tiranasundet så Israel inte nådde internationellt vatten.
Enligt internationell rätt är det att förklara krig.
Israel hade rätt att slå till preventivt.
Luftvapnet slog då ut både Egyptens och Syriens luftvapen -
och det lilla Jordanien hade, och Israel fick herraväldet i luften -
och verkade enligt det. Sedan slog de ut Egyptens och Syriens arméer -
i Sinai och Golan.
En brakseger, kan man säga.
De gränser som då uppstod gäller än? Utom Sinai?
Sinai intog man också då.
Det gav Israel tillbaka till Egypten mot fred -
och drog sig bort. Egypten ville inte ha Gaza.
Egypten gjorde det till en social skräphög.
Fult sagt kanske men dit fördes icke-sociala individer -
och det blev ett tillhåll för fedajiner, terrorister.
Västbanken intog man helt -
och jordanierna kördes ut, även från Gamla stan och Tempelberget.
Israel meddelade att de är tillbaka efter 2000 år och tänker stanna.
Var det kanske det ändrade herraväldet över östra Jerusalem -
som blev största orsaken till den fortsatta konflikten? Och Golan.
Golan är lättare att lösa.
Det är inte lika viktigt för Syrien som Jerusalem för arabvärlden.
Grunden för det har vi behandlat här i programmet.
Enligt vilken arabdiplomat som helst är det så -
att så länge som östra Jerusalem (alltså Gamla stan, Tempelberget) -
INTE är under muslimskt välde oberoende av vilket land det är -
blir det inte fred i Mellanöstern. Detta har upprepats i årtionden.
Fred i Mellanöstern står och faller med denna fråga.
Det gäller herraväldet över Jeru- salem. Israel tänker inte försvinna.
Sedan kom Osloavtalen I och II.
På 2000-talet kom sedan -
en rätt märklig plan från Israel som Olmert godkände.
Vad gick planen ut på?
Det var Camp David-avtalet. Ehud Barak var premiärminister då.
Clinton ledde förhandlingarna.
Barak gick längre än någon av sina företrädare.
Han erbjöd 91 % av Västbanken. Han var redo att tömma bosättningarna -
som uppstod efter kriget 1967 -
och som Israel tilläts bygga enligt Oslo II.
De hade tömt allt för en palestinsk stat och även gett östra Jerusalem.
Allt det man nu vill ha erbjöds redan år 2000.
I sig dög förslaget åt Arafat som då förhandlade för palestinierna -
men han krävde dessutom utöver allt det andra -
rätt att återvända för alla pales- tinska flyktingar i arabländerna.
Inte bara till Västbanken, till palestinskt område, -
utan också till israeliskt område -
vilket varit en nationell självmordsförklaring.
Ingen kunde gå med på det. Även Clinton sa att det var omöjligt.
Det förföll. Strax därpå inleddes den andra intifadan år 2000.
Sedan dess har det förekommit knivhuggningar och annat.
Alla USA:s presidenter har provat sin fredsmodell utan att lyckas.
Ehud Olmert blev premiärminister och gick ännu längre -
än Ehud Barak år 2009.
Han förhandlade i hemlighet utan Knesset, en modig typ.
Han ville ge 94 % av Västbanken åt palestinierna, och östra Jerusalem.
Det gick inte igenom.
Omständigheterna hade bytt och attityderna än mer.
Uppvigling, hatprat och dylikt från Palestinska myndigheten -
hade gått så långt att inget underskrivet avtal hade hållit.
När ett folk blivit lärt att hata både i skolor och religiöst -
hjälper det inte längre med namn på papper.
Låt oss, Pekka, gå till dagsläget. Vad förhandlar USA om nu?
Finns det andra stater i bilden som också vill få en fjäder i hatten?
Ja, USA har varit en primus motor i förhandlingsfrågor.
Senast var det Barack Obamas process som pågick 1,5 år.
John Kerry var utrikesminister då. Det blev inget -
för basfrågorna är alltid i helt låsta positioner.
Trump har tydligen använt någon annan motivering gentemot Abbas.
Abbas anser nu att Trump är enda som har något att erbjuda.
Vad det är har inte framgått klart.
Själv är han förhoppningsfull att fred ska uppnås.
Själv är jag inte alls förhoppningsfull. Inget har ändrat.
Trump kan inte ändra på -
vare sig islamskt eller judiskt religiöst tänkande eller kristet.
De rubbas inte.
Något förhandlar han om.
Som käpp eller morot har han flytten av ambassaden.
Som påtryckningsmedel är det bra.
Om jag vore Trump och behövde få palestinierna att tala sanning -
och komma till förhandlings- bordet utan baktankar -
skulle jag hänvisa till ambassaden: Kommer ni inte så flyttar jag den.
Det låser situation så hela Jerusalem genom USA -
utlyses som Israels odelade huvudstad.
"Odelade" är avgörande här.
-Börjar ni förhandla kan jag skjuta fram beslutet ett halvår i gången -
om lagen om Jerusalem.
Det kan vara en morot men det har inte publicerats.
Nu är Ryssland med i bilden. De har nu en stark position i Syrien -
och även gentemot Iran.
De tar nu även en förhandlingsroll. Sergej Lavrov, utrikesministern, -
har meddelat att förhandlingarna kan ske i Moskva.
Från ett helt rent bord utan några förhandsvillkor alls.
Israel har nog svårt att gå med.
När palestinierna samtidigt för sitt eget "krig" -
i internationella organ: Interpol, internationella brottsdomstolen -
och människorättsrådet. De rensar bordet i en egen hemlig operation -
och beskyller ständigt Israel för allt.
Själv ser jag inte att Netanjahu skulle ha intresse -
att förhandla med dem.
Läget är svårt.
Som du redan sa vad islam är -
och de många hatincidenterna som förekommit.
Du fick ett dokument, ett färskt sådant, -
från en vecka tillbaka i FN. Vilken sammankomst gällde det?
Det var FN:s människorättsråds möte 25 september.
För en vecka sedan.
Det var ett vanligt organisationsmöte i FN.
Det videofilmades och åker runt på Youtube.
Jag fick länken och skrev snabbt upp inläggen där.
Jag njöt av sammanhanget.
Jag har aldrig sett palestinska och arabiska parter så förvirrade -
och förvånade som där.
Det började med att agendan tog upp mänskliga rättigheter i Palestina -
som arabländerna i tur och ordning uttalade sig om.
Palestinska myndigheten räknade upp en rad brott från Israels sida.
Algeriet, Qatar och Sudan fortsatte.
Syrien - och Nordkorea! Med vilken rätt?
Bahrain, Saudi-Arabien, Venezuela inte heller de hör hit - och Iran.
Alla dessa lade fram nya människo- rättsbrott som Israel gjort.
Om alla var sanna är listan förfärlig.
Tydligen är det helt normalt på människorättsrådets möten.
För att konkretisera läser jag några beskyllningar mot Israel.
Israel bryter mot mänskliga rättigheter, rasdiskriminerar -
tillåter inte arbete, dödar barn, ockuperar historiska Palestina -
stjäl mat, vatten, land, pengar, ved, gör brott mot mänskligheten -
oupphörligt m.m. m.m.
Verkligt grundläggande saker.
Där fanns även en person som uttalade sig.
Du kan berätta mer om honom.
Bäst känner vi honom under namnet Hamas son.
Mosab Hassan Yousef som gav ut en bok om sitt liv för något år sedan.
Boken kom också ut i Finland.
Han representerade en obunden grupp och är tydligen medborgare i USA -
för han lever än! Det är inte helt vanligt efter det han publicerat.
Han bad att få tala och höll inte tillbaka.
Han sade sådant jag aldrig hört förr i människorättsrådet.
Åtminstone har det inte publicerats förr.
Han riktar sig bl a mot Abbas -
och hur han använder makt som han inte borde ha.
Ja, han började med att han växte upp i Ramallah som Hamas-medlem -
och riktar sig till Palestinska myndigheten -
som menar sig vara enda rätta representanten för palestinierna.
Intressant. Han har helt rätt om Abbas makt.
Abbas valdes till president efter Arafats död -
men det palestinska valet hölls på hösten 2005.
Men valet vanns av Hamas. Abbas förlorade helt.
Enda demokratiskt valda palestinska gruppen är Hamas.
Då de utpekats internationellt som en terroristorganisation -
kan man inte förhandla med dem.
När man undrade vem kan vända sig till blev det oppositionen -
d v s Abbas grupp Fatah som saknade mandat att representera folket.
Killen har rätt. Det drog mattan undan palestinska representanterna.
Sedan berättar han hur de beter sig mot egna palestinska medborgare.
Ja, han har haft en utkikspost.
Han är son till en uppskattad Hamas-ledare.
Sedan han blev kristen spionerade han i tio år för Israel.
Sedan lämnade han hemmet och är inte mer erkänd som sin fars son.
Han frågar Palestinska myndigheten vilket mandat de har -
att representera palestinierna. De har inte valt er.
I ett internationellt forum där representanter möts -
- Vi representerar palestinierna. - Hur? Ni har ingen fullmakt -
från något organ. Med vilket röstningsresultat är ni här?
Det finns inget sådant. De har valt sig själva.
Han säger bl a: Ni kidnappar palestinska studenter -
ni torterar dem i era fängelser och torterar politiska motståndare.
Folkets lidande beror på era själviska politiska ambitioner.
Ni är palestiniernas största fiende.
Om Israel inte fanns hade ni ingen att skylla på.
Ta ansvar för följden av era gärningar.
Rakt på sak!
Minsann! Intressant att se. Man hittar det säkert på Youtube.
Ni ser oerhört förvånade miner från palestinier och araber.
De har aldrig hört nåt liknande uttalas där!
Säkert första gången på länge som man talade sanning.
Att ta fram det i detta forum är nog en rafflande handling.
Det har nu hänt.
Nu gäller det att reda ut vad som stämmer.
Detta "Ni är palestiniernas största fiender", det stämmer.
Om man tänker på de enorma summor -
som FN, Världsbanken, Internationella valutafonden, EU -
i årtionden gett till palestinska territorierna borde de blomstra.
Människorna borde ha det bra, åtminstone bättre.
De borde ha chans till att idka affärer.
Det ser ut som bara en liten del av öronmärkta pengar gått dit.
T ex Arafats förmögenhet när han dog var 1,5 miljader dollar!
Han var ingenjör. De har bra pensioner. Men så här bra?
Motsvarande penningöverföringar med anknytning till korruption -
har skett där ideligen. Medlen har inte gått dit de var avsedda.
En del nog. Det mesta har ändå nått palestinska ledarnas egna fickor.
Läget är likartat i Gaza med Hamas där människorna är som fångar.
Demokratiskt vill de inte ha såna ledare.
Det är sant. Fast Hamas har valts. De har rätt att leda.
Efter det senaste kriget -
fick de löfte om 4,2 miljarder US dollar för återuppbyggnad.
Av det har man hittills fått 1,2-1,3 miljarder.
Ännu är det fattigt. Inga nya hem, daghem, sjukhus.
Man har byggt massor med tunnlar, skaffat raketer och missiler.
Allt möjligt som hör till krig.
Det är naivt att vi västländer finansierar -
Hamas ambitioner att inleda ett nytt krig mot Israel.
Något de under inga omständigheter kan vinna.
Folket lider allt mer.
Det räknas sedan som elände orsakat av Israel.
Dessa saker behöver man småningom få proportion på.
Nu talar man om en fredsplan.
Hamas och Abbas grupper verkar sluta fred -
och något slags ny struktur. Hur realistiskt är det här?
Ganska svårt är det att se hur de ska få till ett utgångsläge -
som Ryssland talar om: ett rent bord, utan förhandsvillkor, -
inget agg. Man är vänner och motser en gemensam framtid.
Samtidigt verkar de i alla inter- nationella organ därä de tas emot -
totalt anti-israeliskt.
Man ser ingen förtroendeskapande anda. En sådan verkar inte finnas.
Så våra förväntningar på en bra lösning är inte stora?
Jag tror inte på en sådan. Jag har sett 50-60 förhandlingsomgångar.
Kärnfrågan kan man ännu inte tala om.
Båda har helt låsta positioner.
Det gäller religionen och Jerusalem.
Det blir fred, men först när Fridsfursten åstadkommer den.
Tack Pekka! Här slutar vi idag och ses igen om fyra veckor.
Tack till dig, tittare, som varit med oss! Vi ses om fyra veckor!
Bästa tittare, du är välkommen att stödja Himlen TV7 även ekonomiskt.
I Finland: Ring 0600-10070 eller -
betala till Ristin Tuki ry:s konto i rutan, ref. 8507.
I Sverige: Swisha till 123 677 9300 eller -
betala till Korset Stöd rf:s PlusGiro 97572-2.
Översättning: Himlen TV7