Panjo ja Jänku.
Advendikalender.
9. luuk avaneb.
Hulda, kus Jänku on, ta on hilinenud?
Ära muretse, küll se Jänku kohe tuleb.
Hulda, ma tulen su sülle. -Tule aga.
Tere, mul on veits kiire, tädi ootab rees. Me lähme Kalle-Akseli sünnale.
Ei tahtnud luugi avamist vahele jätta. Saad sa Hulda nüüd lugeda?
Jõuan hästi. Kas Jänku kord on avada?
Tule Panjo, lähme avama.
See on seal üleval, hea et minu kord on.
Sa ei ulatakski. -Mis seal on?
Kas nad ikka lähevad veel? Nüüd nad on vist juba teel.
Nüüd nad on teel. -Mis neile kõike kül juhtub?
Minagi pean nüüd minema, aga õhtul tulen pilti värvima. Luba, et ootad.
Hulda peab lugema nüüd, nii kaua pead ootama.
No jah. Jõuan.
Üles- ja allamäge, pikki kiviteid, suurest ja väiksest külast mööda.
Nii läks Maarja ja Joosepi rännutee.
Vahel oli Maarja virk ja vaatas loodust.
Vahel ta rääkis Jumalale oma beebist, kes kasvas ta kõhus.
Siis kikitas eesel alati oma kõrvu.
Eeslile tuli siis alati väga tähtis olemine, et ühelgi eeslil
ei võinud tähtsaimat ülesannet maa peal olla.
Joosep tahtis Maarja reisi võimalikult mugavaks teha.
Nad peatusid tihti väikeste ojakeste ääres.
Ühe oja kallas oli väikseid valgeid õisi, nagu tähti täis.
"Nende nimi ongi Petlemma täht", ütles Joosep Maarjale.
Vahel hüples ojas punaseid või triibulisi kalu.
Tundus, nagu kaladki tahtsid Maarjale headmeelt teha.
Nüüd pean minema, tädi ootab mind!
Aga Panjo, värvime pildi õhtul koos. Lubad sa? -Luban.
Ma tulen sulle aknast lehvitama. Jänku on tõesti rikas.
Ja kui uhke regi. Aga ta on mu parim sõber.
Hulda, ehk laulame selle teise salmi eilsest laulust?
Sellest, mida me harjutasime.
Laula, ma meelsasti kuulan.
"Inglid kord laulsid, karjastele väljal. Nüüd hingest hinge on kostmas laul.."
Hulda mida see tähendab, "hingest hinge kostab laul" ?
See on raskelt öeldud.
See tähendab kindasti seda, et üks räägib teisele hea uudise.
Ja rõõm läheb niimoodi ühelt teisele edasi.
Näiteks kui rääkida Jeesusest teistele? -See on kõige tähtsam asi.
Sina, Panjo oled mu kulla-Kiisuke!
Tõlge: Einike Pähn