VIIMEISEN EHTOOLLISEN SALI
Olemme Herran ehtoollisen paikalla.
Viimeinen ehtoollinen oli merkittävä -
kahdesta tai kolmesta tärkeästä syystä.
Ensinnäkin Jeshuan muiston vuoksi.
Kun nautimme ehtoollista, Herran ateriaa, -
se on kuin videofilmi siitä, mitä silloin tapahtui.
Siinä on kaksi muutakin merkittävää asiaa.
Niistä ensimmäinen on sovitus.
Sen ajan Lähi-idässä -
ateria oli sovinnon paikka ja menetelmä.
Tiedämme sen jo Melkisedekin ja Aabrahamin ajalta.
Konfliktin jälkeen he söivät aterian yhdessä.
Myös Jaakob ja hänen sukulaisistaan ne, -
jotka olivat riidoissa hänen kanssaan, -
söivät yhteisen aterian Jaakobin tarjoamana.
Myös Psalmissa 23 -
Daavid kirjoittaa meille, -
että Jumala valmistaa pöydän hänen vihollistensa eteen.
Ja Jeshuan aikaan, kun Hän istui täällä opetuslastensa kanssa, -
Hän jo tiesi, mitä Juudas oli tehnyt.
Mutta silti Hän söi Juudaksen kanssa -
ja antoi Juudakselle mahdollisuuden parannuksentekoon -
ja sovinnontekoon, mutta Juudas ei tahtonut.
Vielä tänäkin päivänä arabit syövät aterian yhdessä, -
kun he haluavat tehdä sovinnon.
Minusta voimallisimpia paikkoja ja tekoja on se, -
että nautimme Herran ehtoollisen sovinnon ja anteeksiannon merkkinä.
Toinen hyvin merkittävä asia on yhteys.
Jeshua istui opetuslastensa kanssa.
Tiedämme, miten tärkeä yhteys oli Jeshualle.
Joh. 17:ssä ennen kuin Hän meni ristille, -
Hän ei sanonut: "Rukoilkaa väkevästi yhdessä."
"Lukekaa Raamattua ahkerasti."
Ei. Hän sanoi: "Olkaa yhtä, niin kuin minä ja Isä olemme yhtä."
Ennen kuolemaa ihminen haluaa sanoa sen, -
mikä on kaikkein merkittävintä.
Kun me nautimme ehtoollista, -
me julistamme aina yhteyttä.
Yhteyttä monimuotoisuudessa. Olemme hyvin erilaisia -
lahjojen, kulttuurin, iän ja kaiken muun suhteen.
Mutta meitä yhdistää Pyhä Henki Jeshua haMashiachin kautta.
Puhumme siitä, kun Jeesus pesi opetuslastensa jalat.
Me ihmettelemme ja Pietarikin ihmetteli ja hämmästeli sitä, -
miten Herra voi pestä opetuslastensa jalat.
Mutta Jeshua tiesi, kuka Hän on.
Hän ei pelännyt tai hävennyt mitään.
Hän nöyrrytti itsensä pesemään opetuslastensa jalat, -
vaikka he olivat tulleet pölyiseltä alueelta.
Hän ei välittänyt, -
sillä Hän tiesi olevansa Jumalan Poika.
Ongelmamme on identiteettimme Jeshuassa.
Emme tunne identiteettiämme.
Kun Jumala puhui Moosekselle palavassa pensaassa, -
Mooses esitti kysymyksiä: "Mikä minä olen?"
"Kuka Sinä olet?"
Hänellä ei vielä ollut vahvaa suhdetta Jumalaan.
"Minä en pysty puhumaan."
Lopuksi hän sanoi: "Lähetä joku toinen."
Se johtuu siitä, ettei Mooseksella ollut Jumalaan sellaista suhdetta, -
jollaisen Jumala olisi halunnut. Se syntyi kenties myöhemmin.
Kun tunnemme identiteettimme Jeshuassa, -
tiedämme, ettei identiteettimme riipu siitä, mitä teemme, -
vaan siitä, mitä olemme.
Martta touhusi ja touhusi.
Mutta Maria vain istui Jeshuan jalkojen juuressa, -
ja hän oli valinnut hyvän osan.
Ei tekojen vaan uskon kautta -
Pyhän Hengen kautta -
me pelastumme.
Kun pelastumme, meistä tulee Kuninkaan lapsia.
Niinpä voimme tehdä kaiken. Voimme rakastaa toinen toistamme.
Voimme mennä maahan ja pestä ystäviemme jalat, -
arvostaa heitä ja pitää heitä parempana kuin itseämme.
Se johtuu siitä, että Jeshua antoi meille ihmeellisen esimerkin, -
kun Hän pesi opetuslastensa jalat.
SIIONIN PORTTI, LÄNSIMUURI, PYHÄN HAUDAN KIRKKO
LÄNSIMUURI, ÖLJYMÄKI
Olemme täällä Getsemanen puutarhassa, -
paikassa, jossa Jeshua ja Hänen opetuslapsensa olivat, -
ennen kuin Hän täytti suunnitelmansa.
Tässä näen todellisen risteyksen -
Jumalan Pojan ja Ihmisen Pojan välillä.
Ihmisenä tässä paikassa ollessaan Hän tiesi, -
mitä tulisi tapahtumaan ja miten Hän kärsisi ristillä.
Niinpä Hän huusi hädissään: "Jumala, päästä minut tästä hetkestä!"
Sen Hän sanoi ihmisenä.
Mutta Hän oli myös Jumala.
Hetken kuluttua Hän sanoi: -
"Ei niin kuin minä tahdon, vaan niin kuin Sinä. Ole kirkastettu."
Jeshua näet tiesi, mitä tapahtuisi isossa kuvassa.
Se on hyvin tärkeää.
Myös Joosef, kuten aiemmin on mainittu, -
kärsi veljiensä vainoamana.
Hänet myytiin egyptiläisille.
Hänet heitettiin vankilaan.
Hänen veljensä pettivät hänet. Mutta kun Joosef sitten kohtasi heidät, -
hän sanoi, ettei se, mitä oli tapahtunut, johtunut heistä, -
vaan se oli Jumalan suunnitelma ja kuva.
Meidän täytyy ymmärtää, että kaikki, mikä meillekin tapahtuu, -
on osa kokonaiskuvaa, ja kaikki vaikuttaa parhaaksemme.
Toinen tapahtuma Getsemanen puutarhassa oli se, -
kun Hän pyysi opetuslapsia valvomaan.
He nukahtivat.
Joskus minusta tuntuu, että me nukumme.
Tänä aikana meidän pitää valvoa.
Meidän pitää olla polvillamme ja rukoilla maamme, maailman -
ja ison kuvan, Jumalan suunnitelman, toteutumisen puolesta.
Jumala sanoo, että olkaa kylmiä tai kuumia mutta älkää olko haaleita.
Meidän pitää palaa Hänelle ja rukoilla.
Nämä ovat ratkaisevia aikoja.
Kun tulemme tänne, me voimme muistaa, -
mitä Hän sanoi opetuslapsilleen.
KUKONLAULUN KIRKKO
Seisomme hyvin tärkeällä paikalla.
Täällä Pietari kolmesti kielsi Messiaansa.
Tämä Jumalan mies, joka rakasti Jumalaa koko sydämestään, -
sanoi: "En ole Hänen kanssaan!"
Kertomus voi toimia meille esimerkkinä.
Sielunvihollinen ei ainoastaan iske heikoimpiin kohtiimme -
vaan myös vahvimpiin kohtiimme.
Silloin, kun luulemme olevamme vahvoilla, me saatamme kaatua.
Sielunvihollinen kiusaa meitä. Niin kävi Pietarille.
Hän oli varma, ettei hän ikinä kiellä Messiasta, -
mutta juuri silloin sielunvihollinen hyökkäsi.
Jumala yrittää riisua meitä itseriittoisuudestamme -
ja omavanhurskaudestamme, -
jotta ymmärtäisimme, että me tarvitsemme Häntä.
Mutta tärkeintä on, ettei Hän ikinä jätä eikä hylkää meitä.
Hän kunnostaa meidät.
Näemme, että sen hetken jälkeen -
Jeshua ei kertaakaan arvostellut Pietaria vaan rakasti häntä, -
rohkaisi häntä ja rakensi häntä.
Tiedämme, miten Pietarin työssä myöhemmin, Ap. t. 2:ssa, -
3 000 ihmistä pelastui Pietarin puheen seurauksena.
Tiedämme, että hän teki paljon enemmän ja rohkaisi häntä.
Ja se Pietari, joka kielsi Messiaan, ei ollut todellinen Pietari.
Todellinen Pietari oli se, joka sanoi: "Olet minun Jumalani."
"Rakastan Sinua. Seuraan Sinua." Hän käveli veden päällä.
Se oli todellinen Pietari.
Tästä voi oppia vielä sen, -
että tämän tapauksen jälkeen Pietari puhui heikkoudestaan.
Se on rohkaissut lukemattomia muita sanomaan: -
"Jos Pietari pystyi siihen, minäkin pystyn."
"Minä selviydyn ja saan anteeksi."
"Palvelutyöni ja rakkauteni Jumalaa kohtaan loppujen lopuksi kasvavat."
Voimme oppia tästä. Emme ole täydellisiä.
Ei väellä eikä voimalla vaan Jumalan Hengellä.
Voimme olla vahvoja vain Hänessä, joka antaa meille voiman.
Olemme paikassa, jossa Pontius Pilatus -
tuomitsi Jeshuan -
ennen Via Dolorosaa.
Via Dolorosan nimi tulee latinan ja italian sanasta 'dolor'.
Se merkitsee 'kipua'.
Ja...
Kun luemme, mitä Jumalan Sanassa sanotaan kivusta, -
jonka Jeesus kärsi ennen voittoaan ristillä, -
on paikallaan puhua hieman kivusta ja ahdistuksista.
1. Piet. 1:ssä kehotetaan -
olemaan iloisia ja riemuitsemaan, vaikka vähän aikaa kärsimmekin, -
sillä uskomme koetellaan tulessa.
Niin kuin korujen valmistaja -
laittaa kullan tuleen, -
ja kaikki epäpuhtaudet nousevat pintaan -
ja puhdas kulta pysyy pohjalla, kun sitä kuumennetaan.
Sitä puhdistettiin niin kauan, että koruntekijä -
pystyy näkemään kasvojensa heijastuvan kullasta.
Samoin Jumala toimii kanssamme.
Välillä Hän koettelee meitä tulessa, -
niin kuin Danielin tovereita. He seisoivat tulen keskellä.
He sanoivat: "Jumala voi pelastaa meidät tulesta, -
mutta vaikka ei pelastaisikaan, silti me uskomme Häneen -
emmekä kumarra epäjumalia."
Joskus Jumala pelastaa meidät dolorista, kivusta.
Toisina aikoina Hän on kanssamme kivussa.
"Vaikka minä olisin kuoleman varjossa, Sinä olet kanssani", -
sanotaan Psalmissa 23.
Vaikka meillä nyt olisi hetken kestävä dolor, kipu, -
voimme muistaa Via Dolorosan.
Voimme muistaa, että Jeshua kulki kivuliaan tilanteen läpi.
Hän ei luvannut, että säästyisimme ahdistuksilta.
Hän lupasi: "Minä olen ahdistuksen keskellä. Olkaa rohkealla mielellä."
Taivaallinen Isä, tahdomme kiittää Sinua -
siitä, että meillä on etuoikeus olla tässä paikassa, -
muistaa ja yrittää ymmärtää edes hitusen -
sitä kipua ja kärsimystä, jonka jouduit käymään läpi -
matkalla ristille Via Dolorosalla.
Tiedämme, että lupaat meille Jesajan kirjassa, -
1. Piet. kirjeessä ja monissa muissa kohdissa, -
että vaikka olisimme kuoleman laaksossa, -
Sinä olet kanssamme.
Isä, kiitos, että vaikka me elämme langenneessa maailmassa -
jatkuvasti alttiina ongelmille, kärsimyksille ja kivulle, -
Sinä olet kanssamme, -
kuten olit tulen keskellä Danielin kolmen toverin kanssa.
Et ikinä jätä etkä hylkää meitä.
Haluamme kiittää Sinua, Jeshua, että menit ristille -
ja lisäksi heräsit kuolleista ja nousit Abban, Isän, oikealle puolelle.
Ja Sinä odotat meitä, että mekin kerran tulisimme luoksesi -
ylistämään ikuisesti kanssasi.
Jeshua haMashiachin nimessä, aamen.
RUKOILKAA RAUHAA JERUSALEMILLE
Tahtoisin puhua teille Jeshuan rististä.
Ristillä kohtaavat Jumalan tahto ja meidän tahtomme.
Kun puhun ristissä, minulla on mielessäni -
ilmestysmajan alttari, -
jolla eläimet uhrattiin.
Ristillä Jeshua antoi elämänsä uhriksi edestämme -
ja vuodatti verensä edestämme.
Suurena sovituspäivänä eli jom kippurina, -
kun ylipappi meni kaikkeinpyhimpään, -
hän kastoi sormensa vereen -
ja pirskotti verta seitsemän kertaa -
kohti armonistuinta kaikkeinpyhimmän itäseinällä.
Ne seitsemän kertaa on myös symboli ja esikuva siitä, -
kuinka Jeshua seitsemän kertaa vuodatti verensä.
Ensin Getsemanen puutarhassa, -
kun Hän hikoili verta.
Myöhemmin Häntä lyötiin kasvoille. Tuli verta.
Kun Hänen partansa revittiin, tuli verta.
Kun Hänen selkäänsä lyötiin, tuli verta.
Kun Hänen päähänsä painettiin piikkikruunu, tuli verta, -
samoin kuin silloin, kun Häneen iskettiin naulat ristillä -
ja myöhemmin, kun Hänen kylkeensä pistettiin keihäällä.
Seitsemän kertaa verta symboloivat -
lunastusta, puhdistamista, vanhurskauttamista, -
pyhitystä, -
täyttä pääsyä kaikkeinpyhimpään, -
elämää ― veressä on elämä, kuten 3. Moos. kirjassa sanotaan ―
sekä esirukousta, kuten Hepr. 12:ssa.
Pääsiäisenä he ottivat -
karitsan kolmeksi päiväksi.
Sen jälkeen he kastoivat iisoppia vereen -
ja sivelivät sillä ovenpielet.
Kuten Ilm. 12:11:ssä sanotaan, -
he voittavat sielunvihollisen -
Karitsan veren kautta ja todistuksensa sanan kautta.
Kun todistamme, mitä Jeshuan Sana on tehnyt meissä -
ja mitä Jeshua teki ristillä edestämme, -
on kuin kastaisi iisoppia vereen ja sivelisi sillä ovenpielet.
Alttari on siis hyvin merkittävä paikka ja symboli.
Edellisen kerran veri edusti vihamielisyyttä, -
kun Kain tappoi Aabelin.
Jumala sanoo, että Kainin veri huutaa kostoa.
Mutta tänä päivänä Jeshuan veri -
edustaa armoa, rakkautta ja anteeksiantoa.
Tahtoisin puhua Jeshuan ylösnousemuksesta.
Ennen sitä puhun kuitenkin hieman kirkastumisesta -
Kirkastusvuorella, kun Jeshua ilmestyi koko kirkkaudessaan.
Hän olisi helposti voinut mennä taivaaseen, niin kuin Jumalan Poika, -
mutta Hän halusi osoittaa olevansa myös Ihmisen Poika, -
joten Hän meni alas laaksoon ja eli meidän ihmisten keskellä.
Ja sitten kun Hänet ristiinnaulittiin, -
se ei ollut loppu.
Hän oli haudassa kolme päivää, -
mutta sitten Hän nousi kuolleista ja heräsi jälleen eloon.
Ja tämä on evankeliumi. Ihmiset puhuvat monesti vain siitä, -
että Jeshua kuoli puolestamme ristillä, -
antoi anteeksi syntimme ja lunasti meidät, -
mutta he unohtavat puhua ylösnousemuksesta.
Ilman ylösnousemusta ei ole evankeliumia.
Se on hyvä uutinen. Muuten meitä ei tarvitsisi pelastaa.
Siinä ei olisi järkeä.
Muistan Joosefin kertomuksesta, -
miten hän melkein kuoli ismaelilaisten käsiin, -
kun veljet heittivät hänet kaivoon, -
ja Joosef myytiin egyptiläisille.
Ja sitten hän oli vankilassa ja melkein kuoli, -
mutta Jumala nosti hänet elämään.
Hänestä tuli Egyptin prinssi.
Hän paljasti veljille, kuka hän on. He eivät tunnistaneet häntä.
He luulivat häntä egyptiläiseksi, mutta hän sanoi: -
"Minä olen veljenne, Joosef."
Tiedätte, miten siinä sitten kävi.
Eräänä päivänä Sak. 12―14:ssä, -
kun kaikki kansat kerääntyvät Israelin ympärille, -
Jeshua palaa maan päälle.
Hän palaa tänne, ja ihmiset luulevat Häntä aluksi kristittyjen Messiaaksi, -
aivan kuin veljet, jotka eivät tunnistaneet Joosefia.
Mutta sitten Hän sanoo: "Minä olen Jeshua, veljenne."
Ja he katsovat Häntä, jonka he lävistivät, -
ja näkevät: "Sinä olet Messiaamme, Jeshua."
Ja lopuksi meidät otetaan Hänen mukaansa, -
ja saamme ikuisen ylösnousemuksen -
ja elämme ikuisesti Hänen kanssaan.
Ylistän
Herraa ylistän
Ylistän
Herraa ylistän
Kiitän kaikellani
Sydämelläin
Ylistän
Herraani
Adonai
Pelastukseni
Herra, kiitos.
Kiitos uhristasi edestämme.
Ylistän
Herraa ylistän
Ylistän
Herraa ylistän
Kiitän kaikellani
Sydämelläin
Ylistän
Herraani
Adonai
Jeshuani
Suomennos: Marianne Tenetz