Hyvät TV7:n katsojat.
Viime vuosi oli Suomelle todellinen juhlavuosi.
Suomi täytti 100 v. ja juhlittiin myös uskonpuhdistuksen 500-vuotisjuhlaa.
Molemmat juhlan aiheet ovat antaneet Suomelle todistuksen siitä -
että kansallamme on ollut Jumalan siunaus.
Kansakunnan tärkeimmät johtajat ovat erityisesti vaaran hetkillä -
polvistuneet ja pyytäneet Jumalalta siunausta. Tässä yksi esimerkki.
Kun C.G. Mannerheim oli nimitetty 12.12.1918 -
valtion hoitajaksi, hän sai ensi tehtäväkseen saada länsimaat -
tunnustamaan Suomen itsenäisyys ja tuomaan viljaa Suomeen.
Suomessa oli silloin ruuasta suurta puutetta.
Mannerheim asui tuolloin Ranskassa. Hän saikin varsin nopeasti Englannin -
tunnustamaan Suomen itsenäisyyden ja onnistui saamaan mukanaan -
Suomeen myös viljaa. Hän tuli Suomeen Tukholman kautta -
mutta teki tärkeän välipysähdyksen Turkuun.
Hän ymmärsi tarvitsevansa Jumalan siunauksen -
siihen vastuulliseen tehtävään, joka hänelle oli juuri annettu.
Niinpä hän tuli silloisen arkkipiispan Gustav Johanssonin luo Turkuun.
Mannerheim polvistui arkkipiispan eteen -
ja pyysi arkkipiispaa siunaamaan hänet.
Sen jälkeen hän matkusti Helsinkiin.
Nyt jälkeenpäin ymmärrämme millaista Jumalan siunaamaa -
hedelmää on Mannerheim Suomelle tuonut.
Vaikka Suomi sisällissodaksikin kutsutun vapaussodan jälkeen -
oli haavoja täynnä ja vaikka täällä oli puutetta ruoasta ja lähes kaikesta.
Kansamme nousi jaloilleen ja oli kasvanut jo varsin yksimieliseksi -
siihen mennessä kun talvisota Neuvostoliittoa vastaan alkoi v. 1939.
Sinä erityisenä vaaran aikana silloinen presidenttimme Kyösti Kallio -
kehotti kansalaisia rukoilemaan ja turvautumaan Jumalan apuun.
Tuona vaaran hetkenä Kallio itse radiossa rukoili Jumalaa -
ja antoi kansallemme voimakkaan esimerkin.
Kansan yhteinen taistelutahto ja turvautuminen Jumalan apuun -
olivat Suomen itsenäisenä säilymisen kulmakivet.
Jumalan Suomelle antama siunaus mahdollisti sodan jälkeen -
isojen sotakorvausten maksamisen.
Kansalaisten elinolot alkoivat kohota.
Toki sodan monet haavat jättivät jälkensä sodassa olleiden -
ja heidän perheidensä elämään.
Niiden heijastuma on nähtävissä vielä tänäkin päivänä.
Olisipa silloin ollut ymmärrystä ja osaamista ottaa vastaan -
sodan kauhuissa ja kuoleman- pelossa olleet sotamiehet ja naiset.
Sellaisetkin sodasta palanneet miehet ja naiset, jotka näyttivät -
fyysisesti terveiltä, kätkivät sisälleen monia traumoja.
Valitettavasti noita sielun haavoja ei tuolloin osattu tunnistaa ja hoitaa.
Surullista oli myös se, että 1960-luvulla alettiin vähätellä -
sotaveteraaneja ja sotainvalideja.
Sanottiinpa jopa niin pahasti, että miksi menitte koko sotaan.
Viime vuosikymmenten aikana on jäl- leen palautettu sotaveteraanien arvo -
mutta ne, jotka 60- ja 70-luvuilla kuolivat, -
eivät saaneet kuulla koko kansan kiitosta siitä mitä olivat antaneet -
Suomen itsenäisyyden puolesta.
Jälkeenpäin katsottuna 1960-luku oli -
jonkinlainen vedenjakaja suomalaisten arvoissa.
Suomen nouseva elintaso ja yhteiskunnan huolenpito kaikista -
kansalaisista olivat tehneet ihmiset itseriittoisiksi ja yksilökeskeisiksi.
Tarve etsiä yhteyttä Jumalaan oli asteettain löystynyt -
ja maallistuminen tuli ajan ilmiöksi.
Ei ainoastaan Suomessa vaan koko entisessä -
ns. kristityssä läntisessä maailmassa.
Luopuminen Raamatun Jumalasta on kiihtynyt 20 viimeisen vuoden aikana.
Sen seurauksena on alettu rakentaa yhteiskuntaa ilman Jumalaa.
Mutta mitä sanoo kansa- kunnalle Jumalan Sana?
"Vanhurskaus kansan korottaa mutta synti on kansakuntien häpeä."
Kun kansa luopuu Jumalasta, ihmisten maailmankuva -
ja käyttäytyminen täydellisesti muuttuvat.
Tällainen kansa ei voi enää elää siunauksissa vaan kirouksissa.
Vastaavasti kun kansa ja sen johtajat ymmärtävät, että Raamattu on pyhän -
Jumalan Sanaa, taivas ja helvetti ovat todelliset, -
tulevat Raamatun lupaukset ja siunaukset kansan ylle.
Jokaisen ihmisen on tärkeää tietää, että Jeesus Kristus on ainut tie -
pelastukseen ja ikuiseen elämään taivaassa.
Seuraukset siitä uskooko Raamatun Jumalaan vai siihen -
ettei Jumalaa ole, ovat täysin vastakkaiset.
Siunaus tai kirous. Todettakoon sekin, että kristinuskosta luopumisen -
vanavedessä on antisemitismi eli juutalaisvastaisuus lisääntynyt.
Käytännön esimerkit auttavat aina asian ymmärtämistä.
Niinpä kerron tiivistetyn tosikertomuksen -
erään suomalaisen nuoren naisen elämäntarinasta.
Hän kertoo, miten hän pääsi orjuudesta vapauteen.
Hän kertoo kuinka hänellä oli rikkinäinen koti.
Isä oli paljon matkoilla ja tytär koki hylätyksi tulemisen tunnetta.
Isä saattoi olla viikkojakin poissa kotoa.
Viikonloppuna oli alkoholi usein kuvassa mukana.
Aamuisin saattoi nähdä lattialle sammuneita vieraita.
Tytön ollessa teini-iässä vanhemmat erosivat.
Hylätyksi tulemisen tunne vain voimistui.
Näiden haavojen takia myös tyttö alkoi käyttää alkoholia -
ja mukaan tulivat monet ikävyydet.
Spiritismi synnytti pelkotiloja ja johti lopulta psykiatrin vastaanotolle.
Monia ikäviä asioita alkoi tapahtua tytön ympäristössä.
Tytön elämänvoima alkoi hiipua.
Mutta tarinan jatko-osa on hyvää kuultavaa.
Tytön uskovainen ystävä alkoi puhua hänelle Jeesuksesta.
Hän alkoikin vähitellen kiinnostua Jeesuksesta.
Hän oli kyllä tietänyt, että Jumala on olemassa -
mutta kukaan ei ollut kertonut hänelle Jeesuksesta.
Ystävä vei hänet seurakuntaan, jossa heti sisään tullessaan -
koki pyhyyden ilmapiirin. Kun hän meni alttarille rukoiltavaksi, -
Jumalan voima valtasi niin voimakkaasti, että hän tärisi ja itki.
Hän vapautui ja puhdistui. Valtava ilo ja rauha täyttivät -
nuoren naisen sydämen. Hän pääsi pimeydestä valkeuteen.
Hänelle syntyi henkilökohtainen suhde Jeesukseen.
Hän on nyt innolla Jumalan valtakunnan työssä.
Tässä näemme mikä ero on ihmisellä, joka sydämessään -
uskoo Jeesukseen ja ihmisellä joka ei usko.
Niinpä olen erityisen huolestunut siitä kehityksestä -
mikä Suomessakin vain nopeutuu.
Tutkimuksista jo tiedämme, että nuoresta ikäluokasta enää alle 10 % -
uskoo Raamatun Jumalaan ja koko kansakunnastammekin vain 1/4.
Mihin sitten valtiovalta on ohjaamassa kehitystä?
Opetushallituksen virkakoneisto ohjaa kouluja ja päiväkoteja siltä pohjalta, -
että kristinusko tulisi asteittain lingota kokonaan lasten ja -
koululaisten opetuksesta. Tilalle tarjo- taan kristillisyydestä vapaata opetusta.
Tälle kaikelle on antanut vankan pohjan tuore laki, joka mahdollistaa -
samaa sukupuolta olevien avioliiton. Mutta lain vanavedessä on -
nähtävissä monia muita vahingollisia heijastusvaikutuksia ja lisää -
on mitä todennäköisimmin tulossa.
Vaikutukset alkavat näkyä jo laajemminkin yhteiskunnassamme.
Joissakin luterilaisissa seurakunnissa papit, jotka eivät hyväksy -
sukupuolineutraalia avioliittolakia, ei- vät enää saa vakinaista pappisvirkaa.
Samanlaista kehitystä olen kuullut tapahtuvan yhteiskunnan muiden -
rekrytointien yhteydessä. Myös ulko- mailta kuuluu huolestuttavia uutisia.
Luin lehdestä miten kanadalainen aviopari ei saanut adoptiolasta, -
koska he olivat uskovaisia, -
eivätkä hyväksyneet samaa sukupuolta olevien avioliittoa.
Kristillisen uskon tilalle on tullut tasa-arvo uskonto, -
jonka peruspilareina ovat neutralisoiminen ja suvaitsevaisuus.
Suvaitaan kaikkea muuta paitsi kristin- uskoa ja sen perinteisiä tulkintoja.
Tilannetta voisi verrata siihen, että nälkäiset ja janoiset asiakkaat -
menisivät ruokakauppaan, mutta siellä olisi vain tyhjiä hyllyjä.
Tähänkö on Suomikin ajautumassa?
Sen lisäksi, että on säädetty laki samaa sukupuolta olevien avioliitosta,
ei raamatunvastaisuus ja luonnottomuus siihen rajoitu.
Nyt ajetaan kuin käärmettä pyssyyn, -
että sukupuolia ei olisi vain kaksi vaan useampia.
Puhutaan jopa sukupuolten kirjosta.
Mieleeni on tullut kysyä, että milloin me suoraselkäiset suomalaiset -
kristityt suurena joukkona avaamme suumme ja sanomme, -
että keisarilla ei ole vaatteita.
Raamattu sanoo: ”Älköönkä teillä olko mitään osallisuutta pimeyden -
hedelmättömiin tekoihin, vaan päinvastoin nuhdelkaakin niistä, -
sillä häpeällistä on jo sanoakin, mitä he salassa tekevät.
Mutta tämä tulee kaikki ilmi, kun valkeus sen paljastaa, -
sillä kaikki, mikä tulee ilmi, on valkeutta.”
Meidän kristittyjen on avattava silmämme ja sanottava ääneen: -
”Nyt riittää!” Jos me kristityt vaikenemme, mitä vastaamme -
Jeesuksen kysymyksiin viimeisellä tuomiolla, kun Hän kysyy: -
”Kuinka monelle ihmiselle olet kertonut minusta?
Kuinka monta olet saattanut minun valtakuntaani?”
On muistettava, että lähetyskäsky oli Jeesuksen viimeinen käsky.
Se oli tärkein tehtävänanto Hänen opetuslapsilleen.
Tämän jälkeen Jeesus nousi ylös taivaaseen.
Kun näitä Raamatun vastaisia asioita tuodaan jo päiväkodeista alkaen, -
voi aavistella, miten epätoivoisia mahtavat olla kristittyjen lasten -
ja nuorten vanhemmat Suomessa.
Useimmat saattavat kokea, ettei heillä ole keinoja tehdä asialle mitään.
Kristittyjen vanhempien mielipiteillä ei näytä olevan mitään painoarvoa -
vastustaa alkanutta kehitystä. On kuitenkin hyvä muistaa, että -
kristityillä on maailmankaikkeuden väkevin ase, ja se on rukous, -
rukous ja rukous.
Sana sanoo, että Jeesuksella on kaikki valta taivaassa ja maan päällä -
ja Hänen tuomionsa ovat oikeat ja vanhurskaat.
Sillä se, joka on meissä, on suurempi kuin mikä on maailmassa.
Yksi kristinuskosta luopumisen seuraus on totuudesta luopuminen.
Se on nähtävissä muun muassa uutistarjonnassa.
Totuudesta luopuminen voi tapahtua monin eri tavoin.
Esimerkiksi kerrotaan vain osatotuuksia ja sen ohessa -
spekulatiivisia olettamuksia tai vaietaan asiasta kokonaan.
Tällainen totuudeksi naamioiminen tulee esiin, -
kun esimerkiksi evoluutiota tuodaan totuutena koko yhteiskunnassa.
Evoluution todellinen tarkoitushan on yrittää todistaa, ettei Jumalaa ole.
Kaikki, mikä on syntynyt, on vain sattumien tulosta.
Tiedonvälityksen tarkoitushakuisuus muokkaa ihmisten mielipiteitä.
Tämä on hyvin huomattu Suomenkin valtakunnallisissa medioissa, -
kun raportoidaan esimerkiksi -
Israelista ja palestiinalaiskysymyksistä.
Antisemitistinen valtavirta ohjaa osaltaan uutisten sisältöä.
TV7 pyrkii ohjelmistollaan tuomaan mahdollisimman objektiivista -
uutisointia mm. Israelista ja Lähi-idästä.
Myös Suomessa uutisraportointi on toisinaan liian yksipuolista -
ja siksi aloitamme TV7:llä uuden viikoittaisen ajankohtaisohjelman: -
”Konservatiiviset uutiset”.
Ohjelma kannattaa perinteisiä arvoja ja raportoi -
Suomen ja ulkomaiden tapahtumia konservatiivisesta näkökulmasta.
Suomi ja koko Eurooppa on kulkemassa samaan suuntaan -
kuin kansat ennen vedenpaisumusta.
Silloinkin oli kaksi hyvin hallitsevaa syntialuetta: -
Toinen oli hirvittävä väkivalta ja toinen oli moraalisten arvojen rappio.
Erityisesti moraalisista arvoista suurinta oli -
seksuaalisen elämän luonnottomuus.
Jumala jopa katui, että oli luonut ihmisen.
Kun Raamatussa puhutaan lopunajan ihmisestä ja maailmasta -
ennen Hänen paluutaan maan päälle, Jeesus itse sanoo näin: -
”Sillä niin kuin oli Nooan päivinä, niin on Ihmisen Pojan tulemus oleva.
Sillä niin kuin ihmiset olivat niinä päivinä ennen vedenpaisumusta, -
söivät ja joivat, naivat ja naittivat, aina siihen päivään asti, -
kun Nooa meni arkkiin, eivätkä tien- neet, ennen kuin vedenpaisumus tuli -
ja vei heidät kaikki, niin on myös Ihmisen Pojan tulemus oleva.”
Raamattu kertoo, että Nooa rakensi arkkia tiettävästi noin sata vuotta -
ympäristössä, jossa ei juurikaan satanut.
Hän sai kuulla pilkkaa ja halveksuntaa koko pitkän rakennusajan.
Mutta totteli Jumalan ääntä ja oli kuuliainen.
Tänäkin päivänä maailma halveksii uskovia ja he joutuvat pilkattaviksi -
ja vainottaviksi uskonsa tähden. Mutta mitä sanoo Jeesus?
”Ja on oleva merkit auringossa ja kuussa ja tähdissä, ja ahdistus -
kansoilla maan päällä ja epätoivo, kun meri ja aallot pauhaavat, ja ihmiset -
menehtyvät peljätessään ja odotta- essaan sitä, mikä maan piiriä kohtaa, -
sillä taivaitten voimat järkkyvät, ja silloin he näkevät Ihmisen Pojan -
tulevan suurella voimalla ja kirkkaudella.
Mutta kun nämä alkavat tapahtua, niin rohkaiskaa itsenne -
ja nostakaa päänne, sillä teidän vapautuksenne on lähellä.”
Hyvät katsojat; kaikki me, jotka us- komme Jeesukseen, olemme Hänen -
opetuslapsiaan, rakastamme Jeesusta ja lähimmäisiämme, -
saamme nostaa päämme ja kulkea turvallisesti Jeesuksen kanssa.
Meillä ei ole mitään hätää.
Meillä on hyvä uutinen kaikille ihmisille.
Uutinen on se, että Jumala on rakkaus. Hän rakastaa sinua, -
oletpa miten syntinen tahansa. Hän antoi ainoan poikansa, -
Jeesuksen Kristuksen, joka ristinkuolemallaan sovitti -
koko maailman synnit, myös sinun syntisi.
Anna elämäsi Jeesuksen haltuun.
Rukoillaan, että Suomessa tapahtuu se, mitä sanotaan Psalmissa 126: -
”Kun Herra käänsi Siionin kohtalon, niin me olimme kuin unta näkeväiset.
Silloin oli meidän suumme naurua täynnä; -
silloin sanottiin pakanain keskuudessa: -
’Herra on tehnyt suuria heitä kohtaan.’ ”
Niin, Herra on tehnyt suuria meitä kohtaan; siitä me iloitsemme.
Siunattua uutta vuotta 2018!
Tekstitys: Mauri Porkola