Rom, juli år 64
På kvällen den 18 juli år 64 utbröt en brand i Circus Maximus arena i Rom.
I sex dagar och sju nätter rasade branden.
70 procent av staden låg i rykande ruiner.
Enligt historikern Tacitus var kejsar Nero bortrest vid denna tid.
Men många trodde att kejsaren själv hade startat branden.
Det ryktades att Nero under branden hade spelat förödelsesånger på lyra.
Fyra år senare störtades Nero och begick självmord.
Tre andra kejsare följde, men alla tre dog inom några månader.
Roms mäktigaste general Vespasianus -
blev Roms fjärde kejsare på bara ett år.
Han fick nu i uppgift att återuppbygga huvudstaden.
Men Neros extravagans hade gjort imperiet bankrutt.
Vespasianus behövde pengar för att återuppbygga Rom.
Då han såg sig om i sitt imperium fick han syn på Jerusalem.
Tre år tidigare hade Nero sänt Vespasianus till Judeens öknen -
för att slå ner ett judiskt uppror mot Roms tunga beskattning.
Där såg Vespasianus en ny inkomstkälla för det oroliga imperiet, -
nämligen det judiska templet i Jerusalem.
ANDRA TEMPLETS SKATTER
Det judiska templet i Jerusalem var en mycket rik institution.
Det var i själva verket statens skattkammare -
som användes för att bygga akvedukter, broar, vägar osv.
Varje jude i världen måste varje år ge en eller en halv silvershekel till det.
Eftersom det fanns många judar över hela världen, inte bara i Israel, -
var templet oerhört rikt.
Templet fungerade som en bank där guld och silverreserver förvarades.
Man uppskattar att pengar till ett värde av miljardtals dollar förvarades där.
Då Vespasianus blev kejsare gav han sin son Titus -
ansvar för att krossa det judiska upproret.
Kriget kulminerade med en brutal, sju månader lång belägring av Jerusalem.
I den dog mer än en miljon judar.
Sedan brände romarna templet och stal dess skatter.
Historikern Josefus beskriver händelserna i detalj.
De flesta av offren var fredliga medborgare, svaga och obeväpnade -
som massakrerades var man än fick tag i dem.
Omkring altaret växte sig likhögarna högre och högre.
Blodet flödade nerför helgedomens trappor.
Efter kriget vägrade Titus ta emot den traditionella segerkransen.
Han sade: "Det finns ingen förtjänst i att besegra en nation -
som övergivits av sin egen Gud."
Romarna hade för vana att sedan de erövrat en stad -
föra bort statyn av stadens gud eller skyddshelgon och bränna templet.
Men i templet fanns ingen staty av Gud att ta med sig till Rom.
Men de fann tempelskatterna.
Det är därför Titus triumfbåge visar den plundrade skatten.
Ögonvittnen menar att templets skatter fanns kvar i århundraden -
efter Jerusalems fall. Men finns skatterna kvar idag?
Och i så fall var?
Efter Jerusalems förstörelse förde romerska armén skatterna till Rom.
De tog 100 000 judar som slavar.
Föremålen från det allraheligaste visades upp i processionen, -
som man kan se i denna relief på Titus Triumfbåge.
Triumfbågen byggdes till minne av Jerusalems nederlag.
Arkeologer har nyligen upptäckt färg på reliefen.
De har återställt bilden till ursprungsskicket i fyrfärg.
Templets inredning innehöll skådebrödsbord och en stor menora -
från det allra heligaste. Den visar även de silvertrumpeter -
med vilka prästerna förkunnade sabbatens början.
Josefus beskriver paraden som inleddes här, där Pantheon står idag.
Den avslutades vid Forum Romanum där skatterna skulle förevisas i 400 år.
Till minne av Jerusalems erövring befallde Vespasianus att en ny -
byggnad skulle byggas på torget som han kallade "fredens tempel".
Det byggdes av tusentals judiska slavar som hade fångats i Jerusalem.
I detta nya tempel fanns bland annat en ljusstake på framträdande plats.
Och på ena innerväggen fanns en stor marmorkarta över Rom.
Endast fragment av den finns kvar jämte hålen i väggen där den satt.
Muren är nu en del av den kyrka som byggdes för forumet.
Det finns inte mycket kvar av fredens tempel.
Den bysantinske historikern Prokopios skrev att templet blev förstört av eld -
skadat av sju dagars jordbävningar och slutligen totaldemolerat av blixten.
De föremål som syns i Titus triumfbåge är bara en bråkdel -
av de skatter romarna tog från Jerusalem. Vespanianus förvarade -
den purpurfärgade förlåten från det Allra heligaste i sitt eget palats.
Templets guld smältes ner för att användas som betalning -
för nya byggnader i Rom, till exempel Colosseum.
Detta bekräftas av en inskription på insidan.
Man kan se några fragment som berättar om de martyrer -
som dödades på arenan under förföljelserna mot de tidiga kristna.
En ungersk historiker upptäckte ett mönster av hål i stenen.
Han trodde att dessa kom från en äldre inristning. Enligt hans teori -
härrör hålen från de stift som höll fast bronsbokstäver i marmorn.
Han fotograferade dem, tog bort graveringarna med hjälp av en dator -
och lämnade hålen. Sedan samman- fogade han prickarna på sin dator.
Han konstruerade en gravyr på vacker klassisk latin.
Det står "Flaviska amfiteatern", Colosseums ursprungliga namn.
Det sägs att Vespasianus byggde amfiteatern med sitt krigsbyte.
Eftersom deras enda krig utkämpades i Juda vet vi varifrån pengarna kom.
Jag säger till mina italienska vänner: "Vi återför Colosseum till Jerusalem."
De judiska skatterna förblev i fredens tempel i Rom fram till år 455 -
då vandalerna invaderade Rom och tömde stadens skattkammare.
De kom från sin huvudstad Karthago till Rom och började plundra staden.
De tog all marmor, alla skatter och allt de kom åt.
Därför åsyftar ordet "vandalism" idag förstörelse.
Jag vet inte om vandalerna förstod sakernas andliga identitet.
Då Rom låg i ruiner återvände vandalerna till Karthago i Nordafrika.
Historiker säger att de tog den judiska skatten med sig.
Prokopios skriver att vandalernas ledare tog med sig en stor mängd guld
och andra kejserliga skatter på sina fartyg och seglade till Karthago.
Bland dem fanns judarnas skatter.
Den bysantinske munken Theophanes nämner också judiska skatter.
Vandalkungen Geiseric lastade alla stadens pengar och prydnadsföremål -
på sina skepp. Bland dem de judiska föremål som Vespasianus son Titus -
hade fört till Rom efter Jerusalems erövring.
Templets skatter förvarades i Karthago de följande 80 åren.
År 535 erövrades staden sedan av den bysantinske kejsaren Justinianus.
Liksom romarna och vandalerna förde bysantinerna tempelskatterna -
till sin huvudstad, Konstantinopel.
Prokopios berättar att skatterna visades upp i en parad i staden.
Han nämner särskilt templets menora.
Justinianus betraktade sig själv som den nye kung Salomo.
Judarnas skatt passade alltså enligt honom bra i Konstantinopel.
Tills Justinianus fick en illavarslande varning av en främling.
Prokopios berättar om en jude som vände sig till Justinianus rådgivare.
Han sade åt dem att lämna tillbaka skatten till judarna.
"Detta är ett dåligt omen, för varje stad där skatten har förvarats -
har blivit förstörd. Jerusalem och Karthago förstördes.
Och förs den nu till Konstantinopel är staden dömd till undergång."
Prokopios skriver att Justinianus blev rädd -
och snabbt sände tempelskatterna till de kristnas helgedomar i Jerusalem, -
som då stod under bysantinskt styre. Exakt var fanns dessa helgedomar?
Vid denna tidpunkt fanns bara två alternativ.
Det ena var Heliga gravens kyrka, -
som markerade platsen för Jesus korsfästelse och uppståndelse.
Byggd av den romerske kejsar Konstantin på 300-talet -
var det Jerusalems mest berömda kyrka.
Men historiker tror att det finns en mer trolig plats där skatten kan vara gömd.
"Justinianus tillägnade Guds moder en helgedom i Jerusalem -
som invånarna kallar Nea, "nya kyrkan". /Prokopios av Caesarea
Bakom mig finns ruinerna av den största kyrka som någonsin byggts -
i det heliga landet. De flesta har aldrig hört talas om denna kyrka.
Vi måste förstå att från Konstantins tid gick Jerusalem från att vara -
en liten stad i romerska imperiet till världens andliga huvudstad.
Det var här Jesus fanns och gjorde alla sina gärningar -
och det var här den tidiga församlingen uppstod - i Jerusalem.
Justinianus ville lämna ett monument efter sig i Jerusalem.
Han var religiös och kände att det var det rätta att göra.
Monumentet kallades Nea Ekklesia, "nya kyrkan".
Den byggdes på Sionbergets sydöstra sida -
och invigdes 543 till Maria, Jesu mor.
Kyrkan kan ses på Madaba-kartan i Jordanien, -
som visar Jerusalem ur ett fågelperspektiv.
Denna mosaikkarta är den tidigaste kända kartan över Jerusalem.
Kyrkan finns med på en karta över Madaba från 500-600-talet.
Nea-kyrkan syns där som ett riktigt stort monument i staden.
I muslimska källor kallas Jerusalems södra port "Bab-el-Neas", Neas port.
Så man kan se att Nea var en imponerande och särskilt viktig plats.
Justinianus krävde att hans kyrka skulle byggas på Jerusalems -
då högsta punkt, sydsluttningen mellan Sionberget och Tempelberget.
Men platsen var inte stor nog för Justinianus kyrka och måste förstoras.
Kyrkans tak gjordes av trä från libanesiska cedrar.
Väggarnas stenar var så stora att de måste föras in på vagnar -
dragna av 40 oxar. Och vagnarna var så stora att nya vägar måste huggas -
ut i bergssluttningen för att de skulle få plats.
Och Justinianus förlängde Jerusalems huvudgata, Cardo maximus, -
så att pilgrimer kunde vandra från Den heliga gravens kyrka direkt till Nea.
Utöver kyrksalen hade kyrkan även ett bibliotek, ett värdshus för pilgrimer -
och ett sjukhus för de fattiga.
För det första var kyrkan Nea av häpnadsväckande storlek.
Jag kallar den alltid för en tvilling till Hagia Sophia i Konstantinopel -
som ändå är en av världens mest fantastiska byggnader.
Neas ruiner ser inte mycket ut för världen, men arkeologer har hittat -
fantastiska rester av Jerusalems ursprungliga megakyrka under jord.
Många historiker tror att Justinianus förde tempelskatterna hit.
Då Prokopios talar om "en kyrka i Jerusalem" måste han åsyfta Nea -
där den blir en sorts "invigningsgåva" till den kyrka han just hade byggt.
Prokopios berättar om storleken på de stenblock som användes i Nea.
Så kyrkan måste ha varit helt enorm.
Prokopios är den siste som nämner tempelskatten sedan den återvänt -
till Jerusalem. Historien är tyst om vad som hände med den efter det.
Vissa menar att det är eftersom skatten ännu finns här.
Nea var den största kyrka som någonsin byggts i Jerusalem.
Den stod dock kvar i knappt 100 år.
År 614 invaderade perserna Jerusalem, brände stadens kyrkor -
och massakrerade hundratals kristna som gömde sig i Neakyrkan.
Neakyrkan beskrivs i två väldigt viktiga dokument.
Ett av dem beskriver hur perserna massakrerade alla prästerna år 614, -
strax innan muslimerna intog staden. Sedan har vi ytterligare en berättelse.
Nästa dokumentet beskriver -
hur muslimerna erövrade Jerusalem mer än 20 år senare.
Två saker beskrivs där. Då de intog Jerusalem tog muslimerna bort -
och förstörde det gyllene korset på Heliga gravens kyrkokupol.
De förstörde även Neakyrkan. Jag undrar varför de förstörde den.
De kunde trots allt ha använt kyrkans sjukhus och andra byggnader.
Nej, de förstörde denna kyrka men inga andra.
Det berodde inte på religiös nit utan på att de ville hitta skatten, tror jag.
Under följande århundraden förföll Nea långsamt med tiden.
Då muslimerna erövrat Jerusalem började de återuppbygga staden.
De byggde bland annat klippdomen, Al Aqsa-moskén -
och en rad palats runt Tempelbergets sydsluttningar.
Stora stenar hämtades från den förstörda Neakyrkan.
Nea blev ett stenbrott för nya palats pga sin närhet till Tempelplatsen.
Detta förklarar varför det finns så lite kvar av kyrkan idag.
De rester som finns kvar har spridits ut över hela Jerusalems gamla stad, -
till exempel denna pelare i judiska kvarteret, resterna av kyrkans absid -
bredvid en judisk skola. Dessa pelare på Tempelbergets södra trappor -
och denna närliggande dörrbalk som nu är en del av en mur.
På balken fanns ett kors med grekiska bokstäver alfa och omega -
som symboliserade Kristus, men som muslimerna sedan länge karvat bort.
Efter muslimernas erövring nämns Neakyrkan inte förrän 200 år senare -
under den helige romerske kejsaren Karl den store.
Karl den store skyddade de kristna som levde under muslimskt styre.
Han bad de lokala myndigheterna om en lista över alla byggnader -
och antalet präster i de kristna monumenten.
Dokumentet är mycket intressant.
Det kallas "Memorandum över Herrens hus och kloster".
Där nämns den som en ruin.
Den dateras till omkring år 800, året för Karl den stores kröning.
Han säger där att ett visst antal präster ännu bodde bland ruinerna.
Sedan nämns kyrkan inte mer förrän den upptäcktes -67 i judiska kvarteret.
Om Nea var Jerusalems största kyrka, varför återuppbyggdes den då aldrig?
Det var den enda viktiga kyrkan i Jerusalem som inte byggdes -
på någon tradition, som jungfru Marias grav, -
Heliga gravens kyrka där Jesus korsfästes eller liknande.
Nej, Nea var en neutral kyrka som byggdes till förmån för Jerusalem.
Det fanns ingen möjlighet för den att bli återuppbyggd.
Tänk på det jag just sade om platsens brist på helig tradition.
Hade Nea byggts till minne av någon viktig händelse -
hade korsfararna byggt upp den.
Neas ruiner låg orörda i århundraden -
tills judarna tog kontroll över gamla staden efter sexdagarskriget.
Då vi återvände till Jerusalem 1967 beslöt man -
att renovera judiska kvarteret. Innan varje nytt hus byggdes -
genomfördes därför arkeologiska utgrävningar.
Under dessa utgrävningar upptäckte man Neakyrkans plats.
Kyrkans ruiner kunde inte grävas ut helt och hållet -
eftersom den upptäcktes då det judiska kvarteret redan hade byggts.
Man hittade enorma strukturer som imponerar än idag.
Några av de mest imponerande lämningarna finns i Neas vattentank, -
som från början byggdes under kyrkans sjukhus och värdshus.
Vattentanken ligger nu under en park i Jerusalems judiska kvarter.
Förutom resterna av själva kyrkan -
finns det också rester av annex som sjukhuset, värdshuset osv.
På 1970-talet upptäckte arkeologer något överraskande, -
en grekisk inskription högt upp på vattentankens vägg.
Den tillägnade kyrkan till kejsar Justinianus omkring 550 e.Kr.
Dan Bahat var Jerusalems chefsarkeolog i nästan 30 år.
Han tror att vattentanken kan vara det perfekta gömstället för tempelskatten.
Jag tror att det är fullt möjligt att en del av skatterna ännu finns kvar -
om de inte plundrats av muslimerna.
Men om de hade tagit dem hade absolut någon rapporterat detta.
Men tempelskatterna nämns inte i muslimska källor.
Mindre än 10 % av kyrkan har grävts ut.
Det finns inga planer på att gräva ut resten.
Liksom förbundsarken från det första judiska templet -
kommer mysteriet med andra tempel- skattens öde kanske aldrig att lösas.
Det är mycket olyckligt att Nea upptäcktes och grävdes ut -
först då nästan hela det judiska kvarteret hade byggts upp.
Kyrkan kan inte grävas fram för då skulle man tvingas riva hus.
Jag tror inte fler utgrävningar kommer att göras.
Kanske är vi inte redo för upptäckten av tempelskatterna -
om de fortfarande finns kvar.
Översättning: Åsa Eriksson Himlen TV7
Stöd gärna översättningen av programmen och HimlenTV7.
Donationer i Sverige: Swish 123 677 9300
Donationer i Finland: Ring 0600 10070 (10,01 EUR + lna)
Lyssna till hela meddelandet så blir donationen gjord
I Sverige: Swish 123 677 9300
I Finland: Ring 0600 10070 (10,01 EUR + lna)