När jag flyttade hit sade folk: "Aliya gjorde alijah".
Alijah betyder att flytta till Israel, att gå uppåt.
Ett högre medvetande.
Mina föräldrar valde namnet -
då de tyckte det var vackert. Det skulle bli mitt öde.
Jag flyttade hit från Rochester, New York för 6 år sedan.
Just nu söker jag jobb.
Jag förstår att att lära mig hebreiska är en viktig del.
Jag har lärt mig, men det tog tid.
Jag gjorde alijah när jag var 15 år gammal.
Det var en svår process. Det hela är inte över när du landar.
Då börjar problemen.
Jag är född på Krim i Sovjetunionen.
Jag växte upp med drömmen att lämna Sovjetunionen -
för den fria världen, och att flytta till Israel.
Jag växte upp i Nordamerika, utanför Boston.
Jag är gift och har 4 barn.
I USA var jag skolsköterska på en judisk skola.
Här är jag mamma och invandrare.
Det är ett heldagsarbete att vara invandrare.
UNDER 150 ÅRS TID -
HAR MILJONTALS JUDAR FLYTTAT TILL ISRAEL
OCH FLYTTVÅGEN FORTGÅR
VARFÖR?
PLAN A Dokumentär av Mika & Ruut Ahonen
Jag tror att det var flera händelser -
som påverkade beslutet. Jag växte upp i ett mycket judiskt hem.
Mina föräldrar är båda rabbiner, så jag växte upp i synagogan.
Vi talade inte om Israel eller sionismen.
Min mormor flyttade nästan till Israel -
år 1947, så det fanns en påverkan men vi blev inte påtvingade.
När jag studerade blev jag mer involverad i det judiska -
och pro-Israeliska samfundet och fick lära mig om landet.
Jag bodde här ett år och förälskade mig i kulturen.
På grund av det ville jag flytta hit år 2010.
Jag föddes i en judisk familj som inte var religiös.
Jag växte upp utan kyrkor och synagogor.
Omgivningen var ateistisk.
Ändå trodde jag alltid på Gud.
Det är mycket speciellt.
Då jag var 18 sökte jag verkligen Gud. Jag bad.
Det var en tid av ovisshet.
Jag hade många frågor.
Jag var nöjd med livet och gifte mig.
Eftersom vi var judar tänkte vi att vi kanske då vi går i pension -
flyttar till vårt hemland Israel.
Gud ändrade på våra planer. Han uppenbarade sig.
Han visade skriftställen och talade till hjärtat.
Tid att flytta. Här är vi.
Jag flyttade hit med föräldrarna. Min syster bor också här.
Hon är gift och har 2 barn.
Jag är glad åt att jag kunnat flytta hit och anpassa mig.
Det har varit en utmanande men också bra tid.
Jag växte upp i en mycket sionistisk familj.
Men de gjorde ändå inte alijah. Jag är den första.
Min man var den drivande kraften.
Han är mycket tålmodig.
Han kom som tjugoåring och ville stanna redan då.
Han åkte dock tillbaka till USA. Vi gifte oss och fick 2 barn.
Vi kom sedan hit på 6 månader.
Min man ville så gärna stanna. Jag var inte färdig.
Våra barn var gamla nog. Vi kände att om vi inte -
gjorde det nu så skulle det ske först då vi var pensionärer.
Men vi ville flytta med detsamma.
Judarna blev ett folk efter uttåget ur Egypten ca 1800 f.Kr.
Efter 400 år i Egypten återvände judarna till Kanaan -
som Gud hade utlovat deras anfader Abraham till evig tid.
Ca 600 f.Kr. hamnade judarna i exil i Babylonien.
Under Romarriket ca år 70 skingrades folket igen -
i alla väderstreck.
Den nuvarande återflytten från hela världen -
började i slutet på 1800-talet.
Israel är ett litet område på kartan.
Längden är ca 500 km och bredden under 100 km.
Ändå är Israel ständigt framme i internationella media.
Det har aldrig varit lätt att bo i Israel.
Som turist är det trevligt och kul. Du ser bibliska platser.
Ett vackert land och vackra stränder.
Men när du flyttar hit... Bibeln kallar det -
landet som flödar av mjölk och honung.
Men för att kunna njuta av mjölk och honung -
som en invånare i landet måste du jobba hårt.
Det som människor inte vet om Israel -
är att det är den enda demokratin i Mellanöstern.
De rättigheter folk har här saknar motstycke i Mellanöstern.
Lesbiska och bögar har fulla rättigheter. Araberna -
har fulla rättigheter. Ibland är medias bild av Israel -
så annorlunda än verkligheten att det känns ledsamt.
Det är viktigt att bilda sina åsikter grundat på fakta -
och genuina erfarenheter i stället för det som media för fram.
Media har ofta en vissa agenda.
Jag tycker att landet Israel -
inte är något perfekt ställe.
Men vi måste skydda landet från de -
länder omkring oss som vill döda oss.
Det ligger i Guds plan att skydda nationen.
Judarna finns i hela världen och är ett heterogent folk.
De har dock överraskande mycket gemensamt -
såsom koshermaten och en egen kalender med högtider.
Judarna har överallt också hållit fast vid veckovilan, sabbaten.
Den varar från fredags- till lördagskvällen.
I Israel syns sabbaten i hela landet, och speciellt i Jerusalem.
Sedan den israeliska staten grundades år 1948 -
har över 3 miljoner judar flyttat dit.
De har kommit från alla väder- streck: från Irak till Marocko -
från Kina till Indien, från Amerika till forna Sovjetunionen -
och från Frankrike till Etiopien. Från alla länder.
De som flyttar till Israel måste vänja sig vid mycket nytt.
Vi bodde i lägenheten i 3,5 veckor med så gott som ingenting.
Jag hade två grytor, två knivar och en durkslag för pasta -
i min kappsäck. Vi hade ett hoppfällbart bord -
och fyra lånade stolar. Vi sov på en luftmadrass.
Det har varit trevligt att ha soffor, sängar och täcken.
Det känns bra.
Människornas attityder är annorlunda här.
Ibland är de mindre tålmodiga.
Allting sker mycket snabbt.
Det är annorlunda att bo här i Jaffa, i stan.
Det är bullrigt, men det känns som hemma.
Människor är vänliga och familjen är viktig.
I USA var familjen inte lika viktig i samhället.
Folk ville ha personligt utrymme. Här finns det inte.
Man relaterar till människor hela tiden.
Innan jag flyttade hade jag besökt landet ett par gånger.
Jag hade en aning om hur det var.
Jag tror jag antog att det skulle vara mer likt USA -
eller Europa.
Jag trodde det skulle vara lättare att integreras.
Jag är väldigt punktlig. Alltid i tid.
Även om jag vet att de andra är försenade -
så kan jag inte låta bli att vara på plats när jag ska.
När jag kommit med de förväntningarna hit -
så har jag varit tvungen att släppa dem.
Jag går på intensiva lektioner i hebreiska varje dag -
4,5 timmar, 5 dagar i veckan.
Det är fantastiskt, det hjälper -
mina språkkunskaper men också socialt.
Nästan alla är nya invandrare. Vi är en heterogen grupp.
I gruppens finns icke-religiösa och religiösa.
Människor från Ryssland, Ukraina -
Frankrike, en trevlig blandning människor.
Livet är utmanande, men samtidigt också skönt.
Till den största överlevande gruppen hör -
etiopierna, av vilka över 20 000 kom till landet -
under två hemliga operationer genomförda av regeringen -
under åren 1984 och 1991.
En del kände inte ens till destinationen då de flög iväg.
Väl framme möttes de av ett nytt modernt samhälle -
ett obekant språk och annorlunda familjehierarkier.
Ofta är det först den andra generationen som integrerats -
bättre i det israeliska samhället.
Den israeliska statens judiska byrå stöder judarnas flytt till Israel.
Den vill anpassa dem till samhället bland annat via språkundervisning.
Chaim Malespin som flyttade som tonåring från USA -
kommer väl ihåg de första problemen.
Han vill stöda nya israelers integration.
Man måste hitta ett hem, lära sig språket -
veta om man ska till armén.
Hur gifter man sig? Allt möjligt.
Den unga företagaren har grundat ett Aliyah Return Center i sin -
hemstad Tiberias som erbjuder logi och stöd.
Chaim samarbetar också med den judiska byrån -
och håller på och utvidgar centret på landsbygden vid Jordan.
Vi samarbetar med judiska byrån.
De arbetar med alijah.
Vi samarbetar med dem, och har nu börjat -
hyra denna fastighet. Vi ska nu renovera den.
Vi kommer att jobba och hyra in arbetskraft.
Vi vill se att platsen får fylla sin funktion.
"Nästa år i Jerusalem" -
lever kvar i de judiska bönerna.
Alla har sina egna orsaker till att åka till Israel.
Många franska judar har flyttat på grund av antisemitism.
Kriget har ökat flyttströmmen från Ukraina.
I Ryssland är problemet ekonomin.
Israel Pohtan flyttade från Krim år 1995 -
och var en del av en ström på 1 miljon från fd Sovjetunionen.
Han har samtalat med många som flyttade då -
och lagt märke till att de drogs till Israel av något oförklarligt.
De säger: "Jag vet inte, något bara förändrades -
och mitt liv där i landet började kännas meningslöst.
Jag kan se min framtid bara i Israel.
När jag tänker på Israel känner jag lätthet och glädje.
Då jag tänker på att stanna känner jag mörker.
Jag bara vet att det är tid att flytta."
Många flyttade på grund av en känsla.
De är ateister. Inte alls troende.
De kände något. De måste flytta.
Många förklarar det med barnens framtid.
De vill bevara sin identitet.
Men egentligen låg Gud bakom.
Det att man längtar efter Sion och vill -
återvända har funnits sedan exilen och genom diasporan.
Den moderna sionismens födelse med Herzl -
är bara en manifestering av det.
Intressant nog har Tanach, de heliga judiska skrifterna -
för tusentals år sedan förutsagt återvändandet från alla länder.
Det hela nämns över 70 gånger -
med början i 5 Mos och Psaltaren.
Även nästan alla profeter, såsom Jesaja, -
Jeremia och Hesekiel talar om ämnet.
Bibeln talar speciellt om uttåget ur länderna i norr.
De första länderna norr om Israel är Libanon, Syrien, Turkiet -
sedan Östeuropa, Ukraina och Ryssland.
Rakt norrut ligger Moskva, centrum för Sovjet och den ryska världen.
Många bibelställen talar om alijah, Guds rörelse.
Gud sade att Han kommer att få judarna att flytta till Israel.
Han kommer att göra under.
Jag insåg att Bibeln talade om mig.
Jag har lärt mig att Israel är landet där judarna borde bo.
Jag är glad att få vara en del av det.
Jag vet inte om det betyder att Messias kommer.
Jag är inte tillräckligt lärd för det.
I Jer 31:8 stå det att även om de är långt borta -
så ska jag samla dem här.
Det handlar om nu. Under tiden i Egypten -
sände Gud Mose, och sade att Han tar israeliterna ut ur slaveri.
Stora mirakler skedde. Röda havet och Jordan delade sig.
De nådde det utlovade landet. Vi lever i en speciell tid.
Något liknande har aldrig skett tidigare.
Jag förstår att det finns en plan för landet.
Det att så många olika människor flyttat hit visar på -
att det är en mycket speciell plats.
Om vi talar om konflikten med araberna, eller muslimerna, -
kanske bättre att säga de radikala muslimerna -
så behöver vi gå tillbaka i historien för att förstå den.
Det är inte bara en konflikt människor emellan.
Det är en andlig konflikt.
Den går tillbaka till avundsjukan mellan Isak och Ismael.
Det är en gammal historia.
Judarnas starka identitet och traditioner -
har hållit dem isär från andra folk.
Detta förklarar också hatet och avundsjukan mot dem.
Många gånger har judar som en del av vårt arv -
såväl i Polen som Marocko och USA -
levt i våra egna samhällen. Assimilationsmotviljan -
har varit frustrerande för andra, som lett till motvilja mot judar.
Jag kände mig aldrig diskriminerad, men nog -
glad när jag var bland judar.
Året följer en viss cykel med högtider, mat och traditioner -
som man smälter in i.
När man bor här -
behöver man inte förklara sig för att få ledigt vid pesach -
eller vid vissa familjehögtider.
Man får känna sig som en del av majoriteten.
Jag var alltid en del av minoriteten.
Jag gick i skola med fyra judiska barn.
Det är fint för mina barn att inte behöva känna så.
Israels regering uppskattar att nästan hälften av världens judar -
bor i Israel.
Judarna är som flyttfåglar som flyttar omkring i världen.
Ändå samlas allt fler i Israel -
då världen förändras.
Jag har alltid sagt att Israel måste finnas här för man vet -
aldrig när judarna måste lämna sitt land. Vi har sett -
detta i Ukraina, i Frankrike och i Jemen.
Judarna i Jemen hotades till livet.
Det är viktigt att Israel finns. Alla säger att USA är säkert -
och jag tror det kommer att vara det, men en skyddshamn är bra att ha.
Översättning: Andreas Forsberg Himlen TV7