Siia kolides inimesed naljatasid: "Oi, Alija tegi alijaat."
See tähendab Iisraeli kolimist,
sisenedes kõrgemasse teadvusesse.
Vanemad valisid mulle selle nime arvates, et see on ilus nimi.
Nad ei teadnud, et sellest saab mu saatus siia kolida.
Kolisin siia kuus aastat tagasi Rochesterist, New Yorgist.
Otsin hetkel tööd.
Keele õppimine mängib selles suur osa.
Olen suutnud õppida heebrea keelt, kuid see võtab aega.
Kohtusin Alijaga Iisraelis 15-aastaselt. See oli raske protsess.
Lugu ei lõppe lennukile minekuga ja siia tulekuga -
mured alles algavad.
Sündisin Krimmis, Nõukogude Liidus.
Kasvasin unistusega
lahkuda ühel päeval Nõukogude Liidust
ja minna vabasse maailma ning tulla Iisraeli.
Kasvasin üle Põhja-Ameerikas, väljaspool Bostonit.
Olen abielus ja mul on neli last.
Ameerikas olin juudikoolis medõde.
Siin aga olen ema ja uusimmigrant,
mis on täiega täiskohaga töö!
Umbes 150. aasta jooksul
on miljonid juudid kolinud Iisraeli
ja see kolimine jätkub
Miks?
PLAAN A Mika ja Ruut Ahonen'i dokfilm
Minu siiatulekut mõjutasid mitu sündmust.
Kasvasin üles juudiliku kultuuriga elamises.
Mõlemad vanemad on rabid. Käisime sünagoogis.
Kuid Iisraelist ja sionismist väga ei räägitud.
Mu vanaema soovis tulla tagasi Iisraeli.
Arvan, et see oli 1947. aastal.
Sel oli oma mõju, kuid seda ei surutud meile peale.
Ülikoolis olin seotud juute ja Iisraeli pooldavate kogukondadega
ja hakkasin seda ilusat maad tundma õppima.
Olin siin aasta, kohtasin imelisi inimesi
ja armusin siinsesse kultuuri.
See mõjutas mind 2010. aastal siia immigreeruma.
Sündisin juudiperes, kuid mitte religioosses.
Üles kasvades ei olnud meil kirikuid ega sünagooge.
Kasvasin ateistlikus keskkonnas.
Kuid olin alati uskunud Jumalat ja see on väga eriline.
18-aastaselt otsisin Jumalat
ja palvetasin üha rohkem.
See oli ebakindel aeg ja mul oli palju küsimusi.
Olin eluga rahul.
Kui kohtusin oma naisega, siis mõtlesime:
"Äkki kunagi, kuna oleme juudid,
siis kui läheme pensionile, läheme oma kodumaale, Iisraeli."
Jumal aga muutis me plaane,
ilmudes välja keset me plaane
ja kõnetades meid oma Sõna kaudu ning me südameis, et aeg on liikuda!
Ja siin me nüüd olemegi.
Kolisin siia koos vanematega ja ka mu õde elab siin.
Ta on abielus ja tal on kaks last.
Olen õnnelik, et sain siia kolida.
See on olnud raske aeg, kuid samuti ka väga hea aeg.
Kasvasin üles väga sionistlikus peres.
Inimesed ei tulnud rõõmuga minuga tutvuma.
Mu abikaasa oli suur muutuse tooja.
Ta on hästi kannatlik olnud.
Ta tuli siia 20-aastaselt ja tahtis jäädagi,
kuid pidi siiski Ameerikasse tagasi minema.
Me abiellusime ja saime kaks last,
tulles siia vaid kuueks kuuks tagasi, kuigi ta tahtis väga jääda.
Samas ma polnud selleks üldse valmis.
Kui aga lapsed olid piisavalt vanad, mõtlesime:
"Kui me seda sel aastal ei tee, siis alles pensionile minnes."
Kuid me ei tahtnud nii kaua oodata.
Juutidest kasvas välja rahvas Egiptuses paguluses olles
umbes 1800. aastat eKr.
Olles olnud Egiptuses 400. aastat, naasesid juudid Kaananimaale,
mille Jumal oli tõotanud nende esiisale Aabrahamile
igaveseks pärandiks.
Umbes 600. aastat eKr sattusid juudid Babülooniasse vangi.
Rooma valitsuse ajal u 70. aastal hajus rahvas jälle laiali.
Seekord juba igasse ilmakaarde.
Praegu aset leidev naasemine tõotatud maale maailma eripaigust
sai alguse 19. sajandi lõpus.
Iisrael on maailma kaardil väga väike piirkond.
Selle pikkus on u 500. kilomeetrit ja laius alla 100. kilomeetri.
Ometi on Iisraeli pidevalt rahvusvahelise meedia orbiidis.
Iisraelis pole kunagi kerge elada olnud.
Turistile on see hea koht.
Palju rõõmu ja piibellikke pärandeid.
Ilus maa ilusate randadega. Turistil on siin hea.
Kui aga tuled siia elama...
Piibel nimetab Iisraeli maaks, kus voolab piima ja mett.
Kuid kohalikuna pole ma saanud seda piima ja mett kasutada.
Selleks tuleb kõvasti tööd teha.
Inimesed ei tea,
et Iisrael on ainus demokraatlik riik Lähis-Idas.
Inimeste õigused Iisraelis on võrreldes Lähis-Idaga ainulaadsed.
Homoseksuaalidel on siin võrdsed õigused.
Araablased on Iisraeli kodanikega võrdsed õigused.
Meedia poolt maalitud pilt Iisraelist on reaalsusest totaalselt erinev
ja see on kurb.
Oluline on kujundada oma arvamus faktide ja kogemuste järgi,
mitte pealkirjade järgi.
Koolis õppisin, et meedial on oma plaan.
Iisrael ei ole kohe kindlasti täiuslik paik,
kuid me peame oma maad kaitsma.
Iisraeli ümbritsevad riigid, kes tahavad meid tappa.
Jumala plaan aga on kaitsta seda rahvast.
Juute võib leida üle kogu maailma ja nad on väga mitmekülgne rahvas.
Samas on neil ka üllatavalt palju ühist
nagu näiteks kosher toitumisviis
ja oma kalendri järgimine ühes selle pühadega.
Ühtlasi peavad juudid rangelt kinni
hingamispäeva ehk sabati tähistamisest,
mis kestab reede õhtust laupäeva õhtuni.
Iisraelis ja veelgi enam Jeruusalemmas
on sabati pidamine selgelt nähtav.
Peale Iisraeli riigi sündi 1948. aastal
on sinna kolinud üle 3. miljoni juudi.
Neid on tulnud igast ilmakaarest - Iraagist, kuni Marokoni,
Hiinast, kuni Indiani,
Ameerikast, kuni endiste Nõukogude Liidu maadeni välja,
Prantsusmaalt, kuni Etioopiani.
Ehk sisuliselt üle kogu maailma.
Iisraeli kolimine nõuab inimestelt harjumist
nii mõnegi uue asjaga.
Elasime siin korteris eimillegagi 3,5 nädalat.
Oli ainult kaks potti, kaks nuga ja makaronisõel.
Meil oli klapplaud ja 4 tooli, mille olime kelleltki laenanud.
Magasime õhkmadratsitel ja muud meil polnudki.
Nii on olnud tõeliselt tore
saada siia Ameerikast kõik oma asjad, diivanid, voodid, tekid ja kõik muu.
Inimeste suhtumine siin on erinev.
Siin on vähem kannatlikkust ja kiire elutempo.
Jaffas on teistsugune elu.
Elame küll kesklinnas ja siin on palju kära,
kuid samas on siiski kodune tunne.
Inimesed on sõbralikud ja perekesksed.
USA ei olnud nii perekeskne.
Inimesed tahtsid isiklikku ruumi enda ümber.
Lähis-Idas ei ole isiklikku ruumi. Siin suhtled kogu aeg inimestega.
Olin enne siia kolimist külastanud Iisraeli 1-2 korda.
Teadsin väheke, kuidas siin on,
samas kui mu pere lootis,
et see sarnaneb pigem Ameerikale ja Euroopale,
et ei oleks nii raske siia sulanduda.
Olen äärmiselt täpne ja alati õigeaegselt kohal.
Isegi, kui tean, et teised ei tule õigeaegselt,
ei suuda ma muuta harjumust ilmuda kokkulepitud ajal kohale.
Neist ootustest tuleb Iisraelis loobuda või muidu lähed hulluks.
Käin heebrea keele intensiivkursustel.
Igal hommikul 4-5 tundi, 5 päeva nädalas.
See on hämmastav.
See on suureks abiks keeleoskuse omandamisel,
aga ka sotsiaalselt,
sest siin on palju uusimmigrante.
Oleme väga erinevatest taustadest ja paljud ei ole usklikud.
Siin on inimesi Venemaalt, Ukrainast, Prantsusmaalt...
See on väga mõnus segu inimestest.
See kõik on väljakutsete rohke,
kuid samas ka mitmeti väga ilus ja kerge.
Suurimate hakkamasaajate hulka kuuluvad Etioopia juudid.
Üle 20 000 neist saabus siia
kahe erineva Iisraeli valitsuse poolt korraldatud salaoperatsiooni käigus
1984. aastal ja 1991. aastal.
Osad neist ei teadnud lennukisse astudes
oma sihtkohtagi.
Kohale saabudes ootas neid ees uus ja kaasaegne keskkond,
võõras keel
ja erilised perehierarhiad.
Alles etioopialaste teine põlvkond
on paremini Iisraeli kogukonda sisse sulandunud.
Iisraeli Juudi Agentuur toetab juutide tagasi kolimist Iisraeli.
Ühtlasi aitab see tulijail Iisraeli sisse elada
ja korraldab neile ka keeltekursuseid.
Teismeeas Ameerikast Iisraeli kolinud Haimal mäletab hästi
Iisraeli kolimisega seotud probleeme
ja tahab aidata kaasa uute saabujate kohanemisele.
Tuleb leida elamine, tuleb õppida keelt.
Kas ma pean sõjaväkke teenima? Kuidas ma abielluda saan?
Kõik need asjad.
Noor ettevõtja on rajanud oma kodulinna Tibeeriasse
juutide naasemiskeskuse,
kus pakutakse inimestele nii majutust kui muud tuge.
Haim teeb koostood ka Juutide Agentuuriga
ja on laiendamas oma keskust
endisesse internaatkooli Jordani piirkonnas.
Oleme ühinenud Juudi Agentuuriga,
mis aitab immigrantidel Iisraelis kohaneda.
Oleme koos nendega ja liisime seda kinnisvara.
Teeme selle korda, paneme käed labida külge,
võtame pintslid kätte ja kaasame ehitajaid.
Näeme seda kohta taas rahvaga täidetuna.
Ammuaegne ütles: "Järgmine aasta Jeruusalemmas!"
elab edasi ja kordub juutide palvetes.
Igal juudil on omad põhjused, miks ta Iisraeli tagasi pöördub.
Nii mõnigi Prantsusmaa juut on kolinud siia antisemitismi tõttu.
Ukrainast tullakse sõja tõttu
ja Venemaalt maa kehva majandusseisu tõttu.
Israel Pohtar kolis Iisraeli Krimmist, Ukrainast 1995. aastal,
olles osa üle miljoni juudi tagasi kolimise lainest
endisest Nõukogude Liidust.
Ta on suhelnud mitme teise juudiga, kes samal ajal Iisraeli kolisid
ja avastanud, et inimesi tõmbas Iisraeli
mingi seletamatu jõud.
Nad ütlevad: "Ma ei tea, mis see oli, aga ühe päevaga muutus kõik.
Elu oma koduriigis muutus tähtsusetuks.
Näen oma tulevikku üksnes Iisraelis.
Kui mõtlen Iisraelist, tunnen end hästi ja rõõmsana.
Praegusesse paika jäämisele mõeldes tunnen pimedust,
mistõttu tean, et on aeg kolida."
Paljud kolisid siia tunnetuse põhjal.
Nad olid täielikud ateistid ega uskunud midagi.
Kuid nad tundsid midagi enda sees ja nad tahtsid kolida.
Paljud õiglustasid seda klausliga: "Laste tuleviku pärast.
Meie riigi tuleviku pärast, et hoida oma identiteeti."
Kuid mina usun, et see kolimine oli Jumala kätetöö.
Igatsus Siioni järele ja siia tagasi tulla jäi meile külge,
olles erinevates riikides eksiilis.
Kaasaja sionismi sünd Herzeli abiga on järjekordne ilmutus sellest.
On huvitav, et juutide pühakirjad
ennustasid juba tuhandeid aastaid tagasi
juutide tagasitulekut kõigist maadest.
Seda teemat mainitakse üle 70. korra
alates 5. Moosese raamatust ja Psalmidest.
Ka mainivad seda kõik prohvetid nagu Jesaja, Jeremija ja Hesekiel,
kes sel teemal räägivad.
Piibel räägib palju rändest põhjamaadest.
Iisraelist põhjapool on Liibanon, Süüria, Türgi,
Ida-Euroopa, Ukraina ja Venemaa.
Sirgjoonelt läheb see otse läbi Moskva,
mis esindab kõiki Nõukogude Liidu riike
ja venekeelset maailma.
Leidsin palju kirjakohti, mis räägivad Jumala liikumisest.
Jumal on öelnud: "Mina panen neid - juute,
tulema tagasi Iisraeli.
Ma teen imesid ja viin nad välja."
See on südames kasvanud ja ma olen mõelnud:
"Vau, Piibel räägib minust!"
Olen õppinud, et Iisrael on koht, kus kõik juudid peaksid elama.
Olen rahul, et saan olla osa sellest.
Loodan, et Messia tulles olen siin, kuid kahjuks ma ei tea seda.
Ma pole piisavalt õppinud, et seda kinnitada.
Jeremija 31:8 ütleb,
et Ta kogub nad siia ka kõige kaugematest kohadest.
See toimub just nüüd.
Egiptuse ajal saatis Jumal Moosese ja ta tõi iisraellased orjapõlvest välja
ning suured imed sündisid.
Punane meri lõhenes, samuti Jordani jõgi.
Nad tulid tõotatud maale.
Me elame ajaloos erilisel ajal.
Sellist aega pole sellisel skaalal kunagi varem olnud.
Näen, et selle maa jaoks on plaan.
See, et erinevad inimesed on siia tulnud, näitab,
et Iisrael on väga eriline koht.
Rääkides konfliktidest araablastega või õigemini moslemitega
või veel täpsemalt radikaalsete moslemitega,
siis selleks, et seda konflikti mõista, peame minema tagasi ajalukku.
Siin toimuv ei ole konflikt inimeste vahel.
Iisraeli mõistes on tegu vaimse konfliktiga.
See ulatub tagasi Piibli päevadeni,
kadeduseni Iisaki ja Ismaeli vahel.
See on vana lugu.
Juutide tugev identiteet ja kombed
on hoidnud neid teistest rahvastest eraldatuna.
See selgitab ka viha ja kadedust, mida juutide vastu tuntakse.
Osana oma pärandist on juudid sageli
kus iganes nad ka siis ei viibiks - Poolas, Marokos või USA's,
omaette kogukond.
Meie vähene huvi sulanduda on paljudele meelehärmi valmistanud,
mis viib juudivastaste tunneteni.
Mind küll kunagi ei diskrimineeritud,
kuid samas olin õnnelik juudi kogukonnas olles.
Siin on kindel aastaring, pühad, toit ja tavad,
uskumus, millesse sulanduda.
Siin olles ei pea seletama,
et pead paasapühi või perekondlikku sündmust.
Viimaks on tunne, et oled osa enamusest.
Olen kogu oma elanud vähemusena.
Käisin nelja juudi lapsega koos koolis.
Nii tore, et lapsed ei pea seda tundma.
Iisraeli valitsus on arvutanud,
et pea pooled maailma juutidest elavad Iisraelis.
Juudid on kui rändlinnud,
kes rändavad mööda maailma eripaiku.
Ometi koondub neid Iisraeli üha enam ja enam
seoses maailma olukorra muutumisega.
Olen alati öelnud, et Iisrael kuulub siia,
sest kunagi ei tea, millal juudid peavad riigist lahkuma.
Nägime seda hiljuti Ukrainas ja Prantsusmaal.
Tõime siia viimased Jeemeni juudid, keda ähvardati tappa.
Iisraeli olemasolu siin on oluline.
Inimesed ütlevad, et USA on alati turvaline,
kuid ma usun, et kunagi ei tea, millal on vaja teist turvalist kohta.
Tõlge: Roland Palu