ROSEN I PARADISET
En film av Ruut och Mika Ahonen.
Cypern är en ö i östra Medelhavet. Den är politiskt och etniskt delad -
mellan den mestadels grekisk- talande södra republiken Cypern -
och Nordcypern som bara Turkiet erkänner.
Ungefär en miljon människor kallar den vackra ön Cypern sitt hem.
Ön är också ett populärt turistmål - fast somliga kommer hit -
för att stanna längre - så som Laura, en ung lärare från Skandinavien.
― Man kommer ofta hit för en eller två veckors semester.
Men vi kom hit, fick ett fint hus och visste att vi skulle stanna här ett år.
Det var en härlig upplevelse. Temperaturen brukar ligga -
omkring 35-40 grader Celsius, alltså väldigt varmt.
Man skulle kunna kalla det här för ett semesterparadis.
Men det finns andra kvinnor från andra länder vars verklighet -
här på Cypern ser helt annorlunda ut.
― Jag kom till strippklubben vid niotiden.
Han tog min telefon och mitt pass. Jag är utan dem både dag och natt.
Jag har inga papper eller någonting. Jag går ut med män.
Många är fulla och jag är jätterädd.
Jag tänker att jag inte har något. Jag kanske är död och ligger i ett dike.
Min mamma väntar på mig men hon känner inte till det här.
― Man uppskattar att en kvinna som blir inlåst på en bordell -
blir våldtagen närmare 6000 gånger.
― Det är mycket svårt att samla dessa kvinnor under en kategori.
― De flesta kvinnorna är mellan 20 och 30 år gamla.
― Jag har träffat söndagsskollärare, apotekare och sjukvårdare.
En del av dessa kvinnor hade bättre utbildning än jag.
Martin Dolan är väl medveten om den verklighet som dessa kvinnor möter.
Han och hans team har arbetat med dem i många år.
― Varje helg hade vi kontakt med mellan 70 och 100 kvinnor -
som ofta bor på ett visst hotell i Nicosia väldigt nära där jag bodde.
Gud öppnade vid ett tillfälle en dörr för mig och mitt team att nå ut till -
en bordell - ett prostitutionsnäste -
där en grupp på 10 till 15 kvinnor från Thailand hade förts in till Cypern -
i avsikt att vara prostituerade. De bodde i nedgångna lägenheter -
i stadens centrum och tilläts inte att lämna byggnaden.
De hölls i sina rum där de bodde, sov och hade sex med män.
Frisk luft fick de bara ute på en liten balkong med utsikt över gatan.
Det var hela deras liv här på Cypern - de var bokstavligen slavar.
― Eller om det är min dröm att öppna ett fint kafé då måste jag...
Det är bara några få människor på Cypern som hjälper traffickingoffer.
En av dem är den finska medborgaren Pia Rendic.
― Vår första kontakt med dem är efter att polisen har gjort en räd -
mot en bordell eller nattklubb och kvinnorna har blivit skickade till -
det statligt ägda kvinnohemmet. Medan kvinnorna bor på hemmet -
kommer vi dit två gånger i veckan och tar med oss några av dem ut.
De får bowla eller rida, vi går till parker och badhus och såna ställen.
Jag vill få dem att känna att de kan vara en del av ett normalt liv.
Varken Pia eller Martin hade föreställt sig att de en dag -
skulle få konfrontera ett problem som människohandel.
― Det är mer än sex år sedan då jag i mitt hem i Finland var i bön.
Gud talade till mig tydligt om att jag skulle arbeta med prostituerade.
”Aldrig i livet” - var min reaktion. Det var det sista jag ville göra.
― Det var som om Gud laddade ner sina känslor för de här kvinnorna.
Jag kände en enorm smärta, en ofattbar kärlek blandad med -
en sorts sorg - Gud som sörjde sina förlorade döttrar.
Hur ser en prostituerads värld ut? Vilka är dessa kvinnor -
som säljer sig själva vid bordeller, nattklubbar och strippklubbar?
Som finner sig själva listade som mat och dryck -
på menyer - till salu för manliga kunder på bordeller där allt ingår.
― Vi började upptäcka kvinnor som själva valde sin sysselsättning -
kvinnor som såg detta som en möjlighet till en inkomst.
Många ensamstående mammor med barn hemma i Ryssland -
och även från andra Östeuropeiska länder.
Men det fanns också många kvinnor som inte valt detta självmant -
som blivit övertalade, tvingade eller lurade.
I just en sådan fälla var denna nordafrikanska kvinna fångad.
― Jag hade med mig vanlig kläder. Jag har ingen egentlig livserfarenhet -
då jag alltid jobbat med hushållsarbete.
Hon undrade vad det var för kläder jag hade på mig. Jag svarade: -
”Vanliga kläder”. Hon sa nej och att jag skulle arbeta på strippklubben.
Men jag ville inte byta arbete, jag kunde jobba på hennes kontor -
eller i hennes hem men hon sa nej. Jag bönade och bad men hon sa nej.
― Den kallas kärlekens ö. Enligt den grekiska legenden -
föddes kärleksgudinnan Afrodite här ur havets skum och vågor.
Omgivningen inbjuder verkligen till underbara upplevelser.
Precis som Laura är de flesta som bor på eller besöker Cypern -
helt omedvetna om paradisöns mörka baksida.
― När det var som värst kom det på ett år över 6000 kvinnor över gränsen.
På den tiden fanns det fortfarande artistvisum som tillät flickor att -
komma hit och arbeta som dansare eller underhållare på nattklubbarna.
Ingen har full koll på siffrorna i nuläget men det är väldigt lätt -
att ta sig över gränsen mellan Nord- och Sydcypern.
Dessa kvinnor hålls fånga precis som slavar i den mörka traffickingvärlden.
― Man har inte friheten att gå ut själv för att äta eller shoppa, nej ingenting.
Man får hålla sig hemma. Vill man ut får man inte gå själv.
Det finns också ställen där kvinnorna hålls inlåsta dygnets alla timmar.
Martin och hans team har själva bevittnat också denna verklighet.
― Jag fick kontakt med mannen som hade smugglat in dem i Cypern.
Han visste att jag var kristen men han gav oss tillåtelse -
att komma in på hans bordell. Det vi gjorde var att vi förberedde korgar -
med gåvor, choklad, blommor och handskrivna kort -
med kärlekens och hoppets budskap. När vi gav dem saker -
började de att gråta för man hade tagit ifrån dem så mycket.
De bröt ihop för att de kände att vi var genuina.
Vi var inte där för att ta saker eller för att övertala dem att bli kristna -
utan vi kom dit som kärlekens Guds budbärare.
― Om man talar med människo- handelsoffer om hur de hamnade -
i situationen var de för att de inte hade något arbete.
De var desperata och blev därför lätta byten för människosmugglarna.
Nu när de blivit räddade av polisen befinner de sig fortfarande -
i samma situation - de är arbetslösa igen.
Här i ”Hoppet rum” kan vi arbetsträna med dem så att -
de kan få den kompetens de behöver för arbetslivet.
Vårt mål är att vi ska kunna sälja dessa produkter utomlands -
så att vi på lång sikt ska kunna betala en riktig lön till kvinnorna.
Men det finns ett kulturellt problem som håller Cyperns sexhandel vid liv.
― Jag tror att det har blivit acceptabelt i den cypriotiska kulturen -
för män att ha sex med prostituerade.
Det accepteras både av kvinnor och män.
Under åren har jag träffat många cypriotiska kvinnor som ursäktar -
sina söners och makars beteende genom att säga: -
”Så länge som de kommer hem till mig igen är det okej.”
”Män och pojkar kommer alltid att vara män och pojkar.”
Inte bara männen men också kvinnorna måste inse att detta -
skadar familjer och även de kvinnor -
som tvingas in i prostitution - eller som till och med väljer den.
Under vistelsen på Cypern började Laura inse att det bor -
många utländska kvinnor på ön som inte får röra sig fritt -
som hålls emot sin vilja som en inkomstkälla för någon annan.
― De är fattiga och vill ha ett arbete.
De blir kanske lovade ett jobb på ett kafé eller något liknande.
Sedan fastnar de mitt i allt det här.
Samhället gör inte mycket åt saken.
Till och med polisen kan vara delaktig och maffian ligger bakom.
Att se alla dessa små människors desperata rop på hjälp -
men också att systemet bakom det hela är mycket svårt att hindra -
det var mycket chockerande för mig.
Sexhandeln kan se mycket olika ut beroende på vilket land det gäller.
Har de tur kanske de lyckas fly under en polisräd mot trafficking -
på den bordell där de hålls fångna. Men deras liv blir aldrig normala igen.
― Många gånger är kvinnorna som lever ensamma deprimerade -
och fortfarande rädda. De har inget syfte i livet -
de har fortfarande mardrömmar och ser sig över axeln hela tiden.
― Jag minns en flicka som berättade att hon hade varit söndagsskollärare -
i sitt hemland Rumänien.
Hon sa att hon hade psykiska men och att hon aldrig skulle bli sig lik.
Detta var mycket vanligt att vi fick höra från kvinnorna.
De kände sig sårade och trasiga efter denna erfarenhet.
― Jag mår nog ganska bra nu men...
Jag vet inte vad jag ska säga.
De säljer människor som mat eller något liknande.
Ingen bryr sig om flickorna.
Männen fick ta på mig och göra vad de ville.
Gjorde jag inte vad de ville sa de till chefen som skällde ut mig.
― Jag två universitetsexamina men de har inte hjälpt mig i detta arbete.
Det handlar med om livserfarenhet - jag blev själv sexuellt utnyttjad -
så jag förstår kvinnorna och vad de går igenom.
Jag tror att om de verkligen vill läka är det viktigt -
att vi får dem att förstå att de är värdefulla i Guds ögon.
Pia marknadsför sitt arbete för människohandelns offer -
genom att delta i ett triathlon.
Dessa tragiska berättelser är som mörka outtalade hemligheter.
Man kan ju inte se den emotionella smärta som offren har lidit.
― Vi har fått se hur Pias arbete här ser ut.
Kommer man som utomstående till centret verkar det som att de är -
helt vanliga kvinnor som njuter av att umgås.
Det går alltså inte att se vad som har hänt dem genom att titta på utsidan.
― Dessa kvinnor som jag möter varje dag ser helt vanliga ut -
man skulle inte gissa att de är offer för människohandel.
Men ansikte mot ansikte kan man märka det.
Får man ögonkontakt kan man se skammen i deras ögon.
Har du blivit sexuellt utnyttjad sitter det väldigt djupt.
Man känner en skuld och en skam - som ett täcke som ligger över en.
Skammen är så omfattande att man som offer hela tiden undrar -
vad folk tänker om en - när man är ute och går eller sitter på en restaurang.
Det är dessa småsaker som påverkar hela ens liv.
Jag brukar jämföra det med att besöka någon annans hem.
Det är inte lika personligt som när någon besöker ens eget hem.
Där visar man ju upp allt.
Detta liknar samlaget mellan en man och en kvinna.
Hon ger alltid allt - delar av sig själv.
När man så har legat med tusentals män finns bara väggarna kvar.
― Det här kommer du inte att gilla. Du kanske säger nej för att du inte -
har några pengar men du kanske kommer att förlora något av din kropp.
En orsak till att sexhandeln frodas -
är att vi varje dag översköljs av sexuella bilder.
― Vart man än vänder sig ser man sex, i massmedia, från det att vi är barn -
och genom hela vuxenlivet. Det finns överallt i samhället och det bara ökar.
― Jag tror det står oss människor för nära. Samhället är överfullt av sex.
Går man längs en gata ser man hur nästan allt säljs med hjälp av sex.
― Jag ser hur porr och prostitution går hand i hand.
Pornografi är som ett steg mot att ta del i prostitutionen.
― Människor ser det inte. De tycker att deras liv inte har med det att göra.
De förstår inte att även om de bara ser på porr är de en del av problemet.
Varje gång du trycker på knappen på din dator -
betalar du i princip för att någon annan ska våldta en kvinna.
För att pornografin är så genomgående världen över -
bestämde sig Pia för att skriva en bok i ämnet.
― Med min bok vill jag säga att innan du kan göra något -
måste du se till att du inte är en del i problemet.
Det är många män och kvinnor som är beroende av porr så när någon -
säger att man inte ska titta på porr känner sig många attackerade.
― Jag tror att det finns ett genuint behov av närhet -
hos både män och kvinnor och sex är en del av behovet.
Det är en gåva från Gud.
Men i den här generationen blir gåvan snedvriden och förstörd -
vilket också förstör människors liv.
Inom människohandeln ses inte offren som personer -
utan som handelsvaror, som produkter att nyttjas.
― Det är inte bara fel - det är sjukt! Dessa människor är sjuka.
Hallicken ser inte människor som människor. Han ser bara pengar.
Jag var 10 000 eller 100 000, inget annat.
Han tvingade mig att gå ut med män på nätterna.
Han sa inte: ”Ta telefonen och ring om det händer något.” Aldrig!
Laura blir gripen av att höra offrens berättelser.
Hon ser en stor likhet mellan att köpa kläder som är tillverkade -
i utländska låglönefabriker och pornografi och sex.
― Så länge som jag konsumerar utan att känna till -
de hemska historier som ligger bakom alla de kläder jag har på mig.
Känner jag inte till smärtan då bryr jag mig inte.
Porrkonsumenter eller såna som köper dessa kvinnors ”tjänster” -
de har en längtan - ett sexuellt behov -
som behöver fyllas - så de tänker inte.
De kanske inte ens vet att kvinnorna inte alltid är där av egen fri vilja.
Men så länge som kvinnorna bara är en produkt som man ska utnyttja -
och personerna med dessa behov inte ser dem -
som människor så tar det aldrig slut.
― Pornografi, sexuella bilder och bilder på kvinnor.
Det som borde vara en normal aktivitet -
utsätts den här generationens män för om och om igen.
― Hela sexindustrin döljs av en enorm lögn: -
Att de bara säljer en fantasi. Människor tror på denna lögn.
Fasan i människohandelns olika former är en obarmhärtig verklighet -
för omkring 27 miljoner människor världen över.
Cypern ligger vid vägskälet där kontinenter möts och har -
en mycket svag gräns mot Nordcypern som inte tillhör EU -
till skillnad från den södra delen. Det gör Cypern till en betydande -
inkörsport för trafficking in i Europa. Mängden offer ökar för det finns -
en allmän uppfattning om att prostitution är ett yrke som alla andra.
― Det är inte ett arbete. Att städa ett hem är ett arbete.
Jag skulle kunna städa dygnet runt. Europa är inte allt vad man drömt om.
Man kan hitta bättre arbeten i sitt hemland.
Det som gör frågan än mer komplicerad är att dessa -
förslavade kvinnor tvingas att agera som vanliga prostituerade -
att flörta på som om de själva hade valt att göra det.
En ung kvinna som blev fångad i människohandelns sfär -
av ofrivillig prostitution bjuder på en rättfram åsikt om de män -
som utnyttjar dessa kvinnor. ― Ni är rövhål!
Ni har inga hjärtan och har ni det är de av sten.
Ni känner ingen sympati. Jag önskar att männen som utnyttjar -
flickorna fick byta plats med dem så de fick uppleva det vi upplevt.
De som gör så har inget hjärta, de är bara skit.
― Mitt budskap till alla män är: -
”Vakna! Alla män vakna!”
Det är så enkelt för oss män -
att få tag på pornografiska bilder på internet -
att se det på TV eller fantisera om det i våra sinnen.
Men när allt kommer omkring - ni män - så är det er själva ni skadar.
Jag vill att ni ska veta att de här kvinnorna är verkliga kvinnor -
människor som är skapade till Guds avbild.
De har namn och hem, mödrar och fäder.
De är någons döttrar och de tar inte av sig sina kläder -
för ditt bästa eller för att de själva njuter av det.
De kvinnor du tittar på gör det oftast inte av egen fri vilja.
De skulle hellre göra något vettigt med sina liv -
för de är värda så mycket mer.
Tillägnad alla ”rosor” - människohandelns offer.
Översättning: Carl Ahl Himlen TV7