LÄHIS-IDA RAPORT
Shalom ja tere tulemast vaatama saadet "Lähis-Ida Raport".
Täna kuuleme mehest, kes tegi Iisraeli jaoks midagi imelist.
Temaks oli president Harry Truman.
Tere tulemast.
Me tänane külaline on Soomest.
Tema nimi on Risto Huvila.
Tere tulemast saatesse.
Suured tänud. - See on au.
Kirjutasite uue hämmastava raamatu
pealkirjaga "Iisraeli ime ja president Truman" (tlk).
Täna räägimegi Trumanist.
Enne aga palun rääkige,
kuidas hakkasite uskuma Jeesusesse Kristusesse.
Olen kolmanda põlvkonna nelipühilane.
See võis olla noortekoosolekul, kui olin 13-14aastane.
Kirikus käisin juba väiksest lapsest alates.
Mäletan, et sel koosolekul Issand rääkis minuga.
Pidin tegema oma valiku Tema kasuks ja tegin seda.
See oli suur otsus minu sisemises usus kristlusesse.
Kui sain kristlaseks, toimus midagi tähelepanuväärset.
See ongi erinevus.
Muutusin üsna valjuks.
Olin avatud oma kristluse ja Jeesusega.
See oli suur erinevus. - Suurepärane.
Millal pani Issand su südamesse armastuse Iisraeli ja juutide vastu?
Täpselt 13 aastat tagasi.
Soomes on meil novembri teisel pühapäeval isadepäev.
2005. aasta isadepäev, kus Issand sekkus mu ellu.
See toimus ühe mu kogudusevanema kaudu.
Tema andis edasi Issanda sõnumi.
See tõesti tabas mind.
Minus hakkas palju asju keema.
Issand pani mind olukorda,
kus pidin oma elus tegema muudatuse.
Olen lapsest saati kristlane.
Kui oled üle 40-aastane, käib sul järel palju asju.
Vähemalt, kui oled äriinimene.
Issand tahtis tuua muutust minu ellu.
Sisemiselt muutus palju asju.
Muutus kaks asja,
mis mõjutavad tõeliselt minu teenistust.
Issand andis mulle ande kirjutada laule.
Olen pianist ja muusika on olnud osa mu elust.
Issand andis ande kirjutada laule.
Viimased 13 aastat olen kirjutanud 150 laulu
ning loonud nii heli kui laulusõnu.
Muusikateenistus on suur osa minu elust.
Teiseks andis Issand mulle huvi Iisraeli ja juutide vastu.
Äkitselt muutus see armastuseks Iisraeli ja juutide vastu.
Viimased 13 aastat olen uurinud Pühakirja ja ajalugu.
Iisraeli lugu on nii põnev.
Samuti selle ajalugu.
Tavaliselt kui räägime ajaloost,
mõtleme, et see juhtus millalgi minevikus.
Jumala ajalugu on Tema lugu.
Mitte aja lugu vaid Tema lugu.
Tema minevik, olevik ja tulevik.
Jumala ajalugu on nii põnev ja Piibel avab selle meie jaoks.
Räägime veidi su kodumaast, Soomest.
Oma töös Euroopa Parlamendis olen kohanud palju soomlasi.
Mitmed liikmedki on soomlased.
Teen Thomas Sandelliga tööd,
et koostada Euroopa Komisjoni raportit.
Mis on Soomes nii erilist,
et Soomes on nii palju tugevaid Iisraeli toetajaid?
Soome on Euroopa tugevaim Iisraeli toetaja.
Miks on see Soomega nii? - Ma ei tea.
Olen samuti kuulnud,
et Soome on supervõim Iisraeli armastamises.
Meie kirikutes on palju Iisraeli armastavaid inimesi.
Isegi ilmalikus maailmas ja parlamendis.
Inimesed, kes ei ole kristlased,
hindavad Iisraeli kui ainsat Lähis-Ida demokraatiat.
Olemas on kindlad sarnasused.
Soome ja Iisrael on elanud väga raskete naabritega.
Meil on Venemaaga 1300 kilomeetrit piiri.
Kui mäletate, see oli enne Nõukogude Liit.
Oht on alati olemas olnud.
Soomel ja Iisraeli lipul on valget ja sinist värvi.
Tead kindlasti lippe.
Meil on sarnasusi, kuid ma tõesti ei tea.
See on piisavalt hea seletus.
Kuidas tekkis kirg Harry Trumani vastu?
Kuidas inspireeris Harry Truman sind seda raamatut kirjutama?
Eriti nüüd, kui tähistame Iisraeli 70. sünnipäeva.
Truman mängis suurt rolli
Iisraeli riigi tekkimisel 14. mail 1948. aastal.
Töötasin enne ühes Soome tehnoloogiafirmas.
Vastutasin rahvusvaheliste tehingute eest.
6 aastat vastutasin USA tehingute eest.
See oli väike firma selle suure maailma jaoks.
Reisisin tihti USA-sse, peaaegu iga kuu.
2012. a mais lendasin Kansasesse, kus kohtusin ühe suurkliendiga.
Seda kohtumist oli raske kokku leppida.
Läksin nendega kohtuma
ja sellest kohtumisest ei sündinud midagi.
Mul oli pikk vaba õhtupoolik.
Hommikul hotellis mõtlesin, et kuhu minna ja mida teha.
Avastasin, et Kansases on Rahvusvaheline Palvemaja.
Läksin õhtul sinna, kuna mul ei olnud õhtuks plaane.
Leidsin brošüüri president H. Trumani raamatukogu ja muuseumi kohta.
USA presidendiamet on mulle aastaid huvi pakkunud.
Olen külastanud USAs
teisigi presidentide raamatukogusid ja muuseume.
Tahtsin sinna minna ja läksingi.
Vaatamegi nüüd president Harry Trumani elu,
kes tuli võimule 2. maailmasõjal pärast Roosevelti surma.
20. jaanuaril 1945. a
valiti Franklin Delano Roosevelt 4. ametiajaks presidendiks.
Viimased 12 aastat ta juhtis rahva edukalt läbi
suure majanduslanguse suundus 2. maailmasõja võiduni.
Paljudele ameeriklastele
oli ta ainus president, keda nad teadsid.
Avalikkus ei teadnud, et tema tervis oli halb.
12. aprillil 1945. aastal
sai Roosevelti kolmas asepresident Harry S. Truman kiireloomulise kõne.
Olles olnud 3 kuud ametis,
paluti Trumanil tulla kiiresti, kuid vaikselt Valgesse Majja.
Teda ei oodanud Roosevelt vaid esimene leedi.
Ta ütles: "Harry, president on surnud."
Ehmununa vastas Truman: "Kas saame midagi sinu heaks teha?"
Helena vastas: "Ei, kas saame hoopis sinu heaks midagi teha?
Sina oled nüüd suures jamas."
Number 33 - Harry S. Truman.
Demokraat, valitsusaeg 1945-1953.
60 aastat vana, pärit Missourist.
Kui Truman mõistis, et temast
sai äkki USA president, oli maailm hämmingus.
See oli suur šokk.
Nii ameeriklased kui maailm
hoidis hinge kinni, et näha, mida Truman teeb.
Ta polnud eriline riiklik või ülemaailmne kuju.
Inimesed olid ehmunud, et kes on see Truman.
Teda peeti ignorandiks, kes ei teadnud maailmast midagi.
Ta pettis nad ära.
Truman elas keskmist vaikset elu, kuni sekkus 50aastaselt poliitikasse.
Enne seda oli ta farmer ja ärimees.
Harry Truman oli paadunud Kansase väikepoodnik.
Ta rääkis selgelt ja otsekoheselt.
Ta oli hea juht ja tal oli kaine mõistus.
Mitte teadmiste sügavus vaid hea terve mõistus
on Ameerika presidendi juures oluline.
Truman ei peenutsenud sõnadega.
Ta oli terav.
Mõni pidas teda skeptikuks, teised aga ropuks.
Kindlasti oli ta selge.
Ta rääkis asjadest nagu need olid.
Harry Truman oli minu lemmik.
Imetlesin teda väga.
Imetlesin tema ausust.
Ta suhtus valitsusse elulähedaselt.
Ta tegi poliitiliselt vastuolulisi otsuseid,
mida pidas õigeks, olenemata, kui palju populaarsust ta kaotas.
Üks selline otsus ootas teda juba ameti alguses.
Pärast vande andmist
räägiti Trumanile esimest korda Manhattani projektist.
Uus president pidi langetama otsuse, mida keegi polnud veel teinud.
Ta pidi valima, kas visata alla esimene aatompomm.
7. mail 1945. aastal
andis Saksamaa alla ja sõda lõppes Euroopas.
USA valmistus kulukaks Jaapani invasiooniks.
Jaapanisse tungimiseks eeldati ohvriteks kuni miljon inimest.
Meil oli see relv
ja Trumani poolt oli see selgemõistuslik otsus.
Ma tunnistan Potsdami deklaratsiooni,
mis tunnistab Jaapani tingimusteta alistumist.
15. augustil 1945
alistusid jaapanlased ning 2. maailmasõda oli läbi.
Trumani esialgne otsusekindlus määratles tema presidendiametit.
Ta uskus, et on oluline oma poliitilisele usutavusele,
kui ka USA-le sel kriitilisel hetkel teha otsuseid ja jääda nende juurde.
Tema töölaual oli silt, et ta ise vastutab oma sõnade eest.
Paljud inimesed hakkasid seda imetlema.
Kuigi sõda oli läbi, uus võitlus oli algamas.
USA vs. NSV Liit, kapitalism vs. kommunism.
Kogusime kokku nö. targad, välispoliitika titaanid,
et pakkuda talle abi Nõukogude Liiduga tegelemiseks.
Harry Truman, George Marshall
ja Dean Acheson kavandasid plaani,
kuidas takistada kommunismi levikut ilma sõjaväe sekkumiseta.
Venelased alustasid ideede sõda, uksudes,
et aja jooksul kapitalism ja lääne demokraatia võidab.
Ohjeldamise poliitikat hakati tundma kui Trumani doktriini.
See andis USA-le õiguse toetada igat riiki,
kes tahtsid end kaitsta kommunistliku agressiooni eest.
Sõjas laastatud Lääne-Euroopa ülesehitamine kahjustas kommunismi,
mistõttu kasutas Truman Marshalli plaani.
Euroopa ülesehitamiseks kulutas USA valitsus 12-14 miljardit dollarit.
Peaaegu kõik ajaloolased, poliitilised teadlased jne
pidasid Marshalli plaani suureks eduks.
Marshalli plaani, Trumani doktriini ja NATO edenedes
lootis Truman, et USA on maailmale demokraatia eeskuju.
Samas kui edendas võrdsust
ja võitles piiritaguse vaesusega, koges Truman kodus ebavõrdsust.
Ta mõistis seda silmakirjalikkust.
Ta võitis just sõja rassismi vastu,
kuid rassism oli süvenenud USA igas elualas.
Pole ühtki õigustatud põhjust diskrimineerimiseks,
mis puudutab esivanemaid, religiooni või rassi ja värvi.
1948. a jaanuaris lõpetas Truman
segregatsiooni relvajõududes ning riigiteenistustes.
Selline oli Harry Trumani presidendiamet.
Mulle meeldivad need vanad arhiivimaterjalid.
Milline oli president Truman
ja kuidas mõjutas ta kristlik usk ning Piibel tema otsuseid?
Videos ei näidatud võitlust, mida ta pidas kuni ametissesaamiseni.
Ärimehena ta põrus.
Kohalik poliitiline juht tuli Kansasest ta juurde ja ütles:
"Põrusid äris, miks mitte poliitikat proovida?"
Trumanil polnud midagi kaotada ja kandideeris kohalikel valimistel.
Ta valitigi, kuid vaid paariks aastaks ning kaotas siis uuesti oma koha.
Temast sai Kansase automobiiliklubi müügimees.
Ta teenis vaevu omale elatist.
Ta oli abielus ja neil oli üks laps.
Paari aasta pärast proovis ta uuesti kandideerida.
Ta oli jälle edukas ja sai valitud.
Ta teenis 4 aastat õigusalases juhtkonnas,
mis vastutas Kansase ja lähiümbruse avalike tööde eest.
Haiglad, teed, sillad jne.
Ta oli väga edukas.
Peagi tuli uus pakkumine president Rooseveltilt.
Trumanist sai Missouri riikliku tööhõive juht.
Sel ajal oli töötus väga suur.
Truman oli ka selles ametis väga edukas.
Edu tõttu sai ta julgust kandideerida Senatisse.
Ta kandideeris ja sai valitud väga tasavägisel hääletusel.
1934. a sai temast senaator.
See oli ülevaatlik ja kerge osa tema elust.
Ta võitles äris, poliitikas ja igasuguse korruptsiooni vastu,
mil ta oli Kansase volikogus ning föderaalvalitsuses.
See ei olnud tema jaoks kerge.
Ta oli väga aus ja edukas mees
ning seepärast suutiski minna Senatisse.
Mis arvad, miks Roosevelt
määras ta asepresidendiks kolm kuud enne ta surma?
Ajaloos tuntakse teda
kui ootamatut presidenti, sest keegi oodanud seda.
Fraasi "juhuslik president" kasutavad mitmed ajaloolased.
Ta ei olnud Roosevelti valik.
Roosevelt oli ametis juba kolmandat korda
ja Henry Wallace oli tema asepresident.
Äkitselt hakkas Wallace pidama kohtumisi kommunistidega,
ametiühingu juhtidega ja külastas Nõukogude Liitu.
Ta hakkas õppima hispaania keelt, mis polnud talle tol ajal kohane.
Ta hakkas ennustajaid külastama.
Selle avalikustumisel
tahtsid kõik demokraatlikud juhid vahetada koheselt asepresidenti.
Nad hakkasid otsima sobivat kandidaati.
Neil oli suur valik mehi ja Truman ei olnud nende hulgas.
Demokraatide kokkutulekul 1944. aasta juulis
kandideeris seitse kandidaati.
Harry Truman ei olnud nende hulgas.
Ta lükkas tagasi kõik presidentuuri kutsed.
Paar päeva enne hääletamist arvati paar kandidaati välja,
kuna nende luukered tulid kapist välja avalikkuse ette.
Sel ajal ei olnud interneti, kuid kuulujutud levisid
ja paar kandidaati kadusid ning Harry Truman sai kutse.
Roosevelt ei eelistanud Trumani.
Roosevelt oli öelnud, et on rahul igasuguse valikuga.
Esimesel hääletamisringil oli tolleaegne
asepresident Wallace esikohal, kuid ei saanud häälte enamust.
Üllatavalt oli teisel ringil Harry Truman esikohal.
Nii ta valitigi asepresidendiks.
Räägi tema kristlikust usust, sest täna on raske uskuda,
et demokraatlikus parteis on tugev piibelliku moraaliga kristlane.
Truman kasvas üles Missouris baptistide peres.
Tema ema oli tugev usklik.
Memuaarides räägib Harry,
et 12. eluaastaks oli ta kaks korda Piibli läbi lugenud.
Ta mainis oma memuaarides ja biograafiates,
et ta oli väga huvitatud Piibli kangelastest.
Enne 12aastaseks saamist paelusid teda juutide ettekuulutused,
et nad jõuavad lõpuaegadel oma vanale kodumaale.
See oli tema veendumus ja mõistmine.
2. maailmasõda puhkemisel, mil ta oli senaator,
kutsuti teda sel ajal juudi Palestiina-meelseks.
Ta tahtis näha juudiriiki.
Suurbritannia, teie peaminister Clement Attlee tuli võimule
Trumaniga samal ajal, mistõttu olid nad vastased.
Trumani piibellik maailmavaade,
eriti juutide ja Palestiina osas, oli nii tugev, et ta tegi rasket tööd
ning kõik vajaliku, vaatamata vastuoludele ja nõuandjatele.
Vaatame nüüd järgmist videot Trumanist.
Mulle ütlesid kõik need nn. eksperdid,
et kui seda teha, kaasab see kogu Lähis-Ida sõtta, samuti USA.
Hitler tappis juute paremalt ja vasakult.
Nägin seda ise ja näen siiani sellest unenägusid.
Juudid vajasid kohta, kuhu minna.
Minu seisukohalt ei saa USA valitsus seda pealt vaadata,
kuidas Hitleri sõgeduse ohvrid ei saa ehitada uusi elusid.
Marshall muretses sõja puhkemise pärast.
Oleme keset väga kriitilist olukorda.
Peame tegutsema ettevaatlikult ja vältima rahvusvahelisi probleeme.
Ta tahtis säilitada araablastega häid suhteid.
Olin kohtumisel, kus saudide juht kohtus Marshalliga.
Ta oli õnnelik
ja tundis kindlust ameeriklaste osas, kui sai rääkida Marshalliga.
Saudid olid selles äris me partnerid.
Kaks päeva enne brittide lahkumist Palestiinast
kutsus Truman Marshalli Valgesse Majja.
Clark Cliffordil paluti toetada juudiriigi loomist.
President kuulas hoolega Marshalli.
Ta ütles, et tahab kuulda ka Clarki.
Kui rääkisin, nägin Marshalli nägu, mis muutus üha punasemaks.
Kui ma lõpetasin, ta plahvatas.
Marshall süüdistas Trumani,
et põikleb ilmselgelt kõrvale, et võita juutide hääli.
Clark Clifford ei varjanud fakti, et Marshall oli märatsev hull.
"Nad ei vaja riiki, neile ei kuulu riik, sest see ei ole nende oma!
Nad varastasid selle maa!"
Need olid Marshalli sõnad.
Ta pöördus presidendi poole ja ütles: "Olen sunnitud ütlema,
et kui võtad omaks Cliffordi soovitatud poliitika,
siis ma ei saa sinu poolt järgmistel valimistel hääletada."
Ruumi tabas haudvaikus.
Keegi polnud midagi sellist kuulnud.
Ma pole kuulnud,
et keegi oleks sellisel viisil ähvardanud USA presidenti.
Enne kui Marshall sai jätkata, lõpetas Truman kohtumise.
Kogusin oma paberid kokku ning president ütles:
"Ta oli visa kutsikas."
Marshall ütles:
"See on sinu otsus, kuid ära arva, et toetame sind.
Tea, et oled ajaloolises hetkes ning Jumal ise kaitsku sind."
Nägime, et Trumanil oli käsil lahing.
Ta oma välisminister ja kogu luurekogukond oli ta vastu,
kes ei tahtnud 1948. a mais tunnustada Iisraeli riiki.
Truman oli äärmiselt tugeva iseloomuga
tänu tema välisminister George Marshallile,
kes ähvardas, et ta ei aita Trumanil taas võimule saada.
Tal olid omad inimesed tema vastu,
kes andsid nõu, et ta tunnistaks juudiriiki.
Mis veenis president Trumani Iisraeli tunnistama
ja minema vastu igale oma valitsuse liikmele?
Läheksin ajas veidi tagasi,
12. mai 1948. aasta Ovaalkabineti koosolekule.
Koosolek oli juba lõppfaasis.
Truman alustas selle protsessiga kohe presidendiks saades.
Ta sai Euroopast raporti, surmalaagritest.
Ta luges pikka raportit.
Tsiteerin üsna pikalt seda raportit oma raamatus.
George Harrison, kes vastutas selle raporti eest,
kirjutas üksikasjalikult juutide olukorrast koonduslaagrites
ligi paar kuud pärast nende vabastamist.
Esimene laager vabastati 1945. a jaanuaris Birkenausis.
Raport saabus 1945. a augustis-septembris.
Pool aastat pärast vabastamist.
Harrison kirjutas, et juudid on veel okastraatide taga, alatoidetud,
keegi ei paku neil esmaabi ning nad kannavad siiani pidžaamasid
ja sügisel peavad nad kandma natside mundreid.
Selline oli juutide olukord kuid pärast vabanemist.
Truman mõistis, et see on tema hetk
ning hakkas laagrites olevaid juute aitama.
Euroopa laagrites oli 300 000 juuti.
Äkitselt võtsid Suurbritannia leiboristid üle.
Truman pidi raskelt võitlema peaminister Attlee vastu.
1947. a veebruaris, kui sai Suurbritannial
Palestiina mandaadist küllalt ning pall visati ÜRO poolele.
ÜRO hakkas siis Palestiina mandaati arutama.
See faas lõppes 29. novembris 1947, kui ÜRO peaassamblee hääletusel
pooldas 2/3 häältest eraldiseisva juudi- ja araabiariigi osas.
Jagamise plaan võeti siis vastu.
See oli esimene suur rahvusvaheline ülesanne Trumanile,
sest siis ei olnud 2/3 enamust juudiriigi kasuks.
Me teadsime, kuidas riigid ja juhtkonnad
kohtlesid juute enne sõja puhkemist.
Truman tegi rasket tööd, et saada see 2/3 enamus.
Libeeria osas oli üks naljakas asi, millest kirjutan ka raamatus.
See riik oli tugevalt juudiriigi tekke vastu.
Truman ütles oma nõunikule: "Helista härra Firestone'ile."
Firestone'il olid Libeerias kummipuu istandused.
Truman ütles nõunikule: "Ütle härra Firestone'ile,
et kui Libeeria ei toeta meid juudiriigi loomisel,
ei pruugi sul olla võimalik teha Libeerias enam äri
ning kõik su kummipuud on siis läinud."
Äkitselt hakkas Libeeria president teisiti mõtlema.
Nad hääletasid jagamisplaani poolt.
Truman tegi häälte saamiseks rasket tööd.
Kirjeldan seda protsessi oma raamatus väga detailselt.
See on naljakas lugu, kuid samas raske mõista,
kuidas maailm on juba ammu olnud juutide ja juudiriigi vastu.
Vaatame nüüd, mis juhtus 12. mail 1948. aastal.
Ameerika juutide kogukond
ja sionistide organisatsiooni esindaja Chaim Weizmann avaldasid survet,
et USA hakkaks Iisraeli riiki tunnistama.
Sõja ajal ta surus peale juudi brigaade loomist,
mida ei juhtunu enne sõja lõppu.
Samuti püüdis ta veenda Suurbritanniat
laskma tuhandeid Euroopa juute Palestiinasse.
Seda ei juhtunud.
Pärast sõda edendas ta plaani juudiriigi loomiseks.
Sel ajal oli Valges Majas uus USA president.
Weizmanni ülesanne oli ta poolehoid võita.
Harry Truman tuli hämmastunult Valgesse Majja.
Ta ütles, et nagu tähed ja kuu oleks taevast sülle kukkunud.
Truman pidi oma ametit kindlustama, mis polnud lihtne.
Lisaks sellele Palestiina raport.
See oli äärmiselt keeruline.
Ühel poolel olid juudi juhid ja nõunikud.
Miljonid mittejuudid ütlevad,
et juutidele on õigus saada oma maa Palestiinas.
Lisaks Araabia oma nafta rahaga,
mille miljonid elanikud kinnitavad, et ei taha juudiriiki.
1947. aastal teatavad britid, et tõmbuvad Palestiinast tagasi.
Novembris hääletas ÜRO jagada maa kaheks riigiks:
üks araablastele ja teine juutidele.
President Truman toetas seda algul,
kuid 4 kuud hiljem hakkas ta kahtlema oma välisministeeriumi ajendil.
Weizmann ja teised juutidest juhid olid paanika äärel.
Nad vajasid ameeriklaste toetust, kuid Trumani uks oli kinni.
Talle ei meeldinud, et teda lükatakse takka.
Ta sulges end, kui lobitöö muutus pingelisemaks.
Talle aitas.
Mida teha?
Ajalugu koputab uksele ning asjaolud muutuvad.
15. mail 1948 pidi looma riigi ning britid pidid lahkuma.
Mis järgneb, ja mida teha?
Weizmann rääkis oma hirmudest USA sionistile Dewey Stone'le,
kes rääkis sellest edasi oma sõbrale Frank Goldmanile.
Nad osalesid Bostonis juudiorganisatsiooni õhtusöögil.
Mul oli just kohtumine Weizmanniga.
Ta arvab, et suudab Trumani
plaani osas teisiti mõtlema panna, kuid ta ei pääse Valgesse Majja.
Truman sulgeb end kõigi ees.
Arvan, et saan aidata.
Goldman kohtus Trumani vana sõbra ja ärikaaslase Eddie Jackobsoniga.
Ta oli väheseid, kellel oli uks avatud Ovaalkabinetti.
Nad otsustasid kohe helistada Jackobsonile.
Kummalgi ei olnud münte.
Nad siis küsisid külalistelt münte, et teha see kaugekõne.
Eddie, Frank Goldman siin.
Mul on sinult üks teene paluda.
Jackobson tuli järgmise rongiga ja helistas koheselt Trumanile.
Truman oli nõus kohtuma temaga ühel tingimusel -
et ei tohi olla mingeid jutte Palestiina kohta.
Eddie, sa närukael.
Lubasid, et ei ütle sõnagi..
Härra president, ma ei öelnud sõnagi.
Mõtlen nendele kodututele juutidele.
Nad on tuhandeid aastaid kodutud.
Mõtlen Weizmannile ega saa sinna parata.
Ta töötas kogu oma elu,
et saada juutidele kodumaa ning nüüd on ta vana ja haige.
Ta lihtsalt tahab näha. - Aitab! See on viimane sõna.
Rohkem ma ei taha kuulda.
Rääkisime ühest ja teisest.
Iga natukese aja tagant voolas üks suur pisar tema silmast.
Eddie, sa närukael.
Ma oleks sind kohe välja visanud.
Teadsid väga hästi, et ma ei talu sind nutmas näha.
Härra president, aitäh.
Pärast tema lahkumist võtsin toru ja helistasin välisministeeriumisse.
Ütlesin, et kohtun Weizmanniga.
Oleksite pidanud kuulma seda jätkukõnet.
Peame meeles pidama,
et väga suured jõud soovitasid seda mitte teha.
Nii välisministeerium kui ka kaitseministeerium.
Juhid ja suured bürokraadid olid selle vastu.
Harry Truman, vaatamata
mõlema poole tugevale survele tegi otsuse oma uskumuste põhjal.
Kell tiksus ja Weizmannil
oli üks võimalus Trumani meele muutmiseks.
Ta oli silmast silma kohtumisel väga hea.
Ta võis öelda sulle seda, mida sa tahad kuulda.
Ta vaatas Trumanile silma ja ütles:
"Keegi ei mäleta sind, kui hülgad sionistid ja juudiriigi.
Kui sa toetad seda, siis sind mäletatakse."
Selline oli Weizmann.
See oli kindlasti saatuslik kohtumine, kus kaalukausil oli juudiriigi saatus.
Mul on Weizmanni tsitaat, kes oli sionistide liikumise juht
ja kellest sai hiljem Iisraeli esimene president.
Ta saatis kirja Trumanile, kus ta kirjutas:
"Härra president, te valik me rahvale on riik või häving.
Ajalugu ja Jumal on andnud selle otsuse teie kätesse.
Olen kindel, et otsustad moraalse seaduse kohaselt."
Kui oluline oli see kohtumine Weizmanni ja Trumani vahel,
et veenda Trumani Iisraeli tunnistama?
See oli oluline.
Truman oli läbi aastate uskunud, et aitab juudiriigi rajada.
Üks tema nõunik ütles midagi, mida ta tsiteeris mitmes raamatus:
"Truman ei vajanud juute, et rajada Iisraeli riiki."
Tema isiklikud uskumused,
piibellikud vaated ja arusaamised olid nii tugevad.
Truman ühel hetkel sulges Valge Maja uksed ja ütles,
et ta ei kohtu enam ühegi juudist juhiga, sest tal oli kõrini.
Seetõttu arvati, et Truman on juudiriigi ja -kogukonna vastu.
Tal oli hoopis kõrini sadadest juudi juhtidest,
kel igaühel oli erinev vaade ja seisukoht uuest riigi osas.
Arvan, et Weizmann ja Jackobson olid sel hetkel väga siirad.
Nad ei teadnud, mida Truman arvas kõigest ja mida ta otsustab.
Olen uurinud sadu tunde tema kirju, memorandumeid ja kõnesid.
Ta oli algusest peale juudiriigi poolt.
Ta pidi mängima sisepoliitikat ja seepärast ta pidi näitama,
et ta ei lähtu juudikogukonna käskudest.
Ta ei teinud seda ega aidanud juudiriiki rajada,
lähtudes juutide nõudmisest vaid Pühakirja käskude järgi.
Meil on 5 minutit jäänud ja peame selle kokku võtma.
Truman on läinud ajalukku kui USA president,
kes tunnistas Iisraeli õigust eksisteerida uue riigina.
Teda autasustati selle eest ja võitis 1948. a presidendivalimised.
See oli täielik üllatus kõigile.
Millise pärandi jättis Truman endast maha?
Väga erinevaid asju: aatompomm, NATO, CIA.
Segregatsiooni küsimus samuti,
sest tahtis muuta olukorda armees ja valitsuses.
Kui vaadata maailma ajalugu,
on Iisrael olemas tänu sellele, et Harry Truman oli kuulekas.
Kui sul on õiglane süda ja su süda on õige Jumala ees,
võid olla põruja, kuid Jumal teab sinu numbrit.
Ta võib panna sind kohale, kus Ta vajab sind.
Minu jaoks on see hea õppetund, et sa ei pea istuma esireas,
et olla märgatud, et üks kandidaat on saadaval.
Võid olla nagu väike Taavet väljal.
Ta ei olnud koos seitsme vennaga,
et olla valitud ja võitud Iisraeli järgmiseks kuningaks.
Kõik suured vennad olid kenad ja võimsad.
Sama olukord oli 1944. a demokraatliku parteiga.
Juhid ja poliitikud olid pakkumisel, kuid Harry Truman oli väljal
ja hoolitses oma asjade pärast ega olnud sellest huvitatud.
Kui Jumal kutsus teda, ta kuuletus ja mõistis
oma kohta siin maailmas kui tugevaim valitseja
ja ta tegi seda, mida ta pidi tegema. - Muidugi.
See näitab, milline erinevus tekib,
kui meil on piibellik maailmavaade nagu oli president Trumanil.
Ta läks välisministeeriumi
ja luureagentuuride vastu ning tunnustas Iisraeli riiki.
Lisaks tugev sõprus Iisraeli peaministriga.
Näitasime vanu salvestisi, kus Iisraeli esimene peaminister
David Ben-Guriyyon kohtus H. Trumaniga Valges Majas.
Milline oli nendevaheline suhe?
Ma ei pea neid lähedasteks sõpradeks.
Tegemist oli kõigest ühe kohtumisega Valges Majas.
USA presidendile kingiti menoraa.
Trumani asemel kahetseksin, et ta ei reisinud kunagi Iisraeli.
Ta peaaegu tegi seda, kuid ta sõber Eddie Jackobson suri.
Nad leppisid kokku, et lähevad koos Iisraeli.
Harry Trumanil jäigi siis käimata.
Truman tundis palju juutidest juhte.
Ta kohtus nendega protsessi ajal
ja pärast iseseisvuse välja kuulutamist.
Ta elas elu, mis põhines Piiblile ning isiklikele veendumustele.
Ta ei olnud juudi juhtidele meelepärane.
Ta oli loomulikult ka seda, kuid tahtis olla Jumalale meelepärane.
See on midagi märkimisväärset suure maailma juhi kohta.
Tema uskumused ja usk Piiblisse olid tugevad.
Mitte üksnes Vana Testamendi prohveteeringud
vaid ta kirjutab Jeesusest, et Ta on ainus tee Kõikvõimsa Jumalani.
Ta tõesti teadis, millest ta räägib ja kirjutab.
Oleme jõudnud saate viimase minutini.
Risto, palun ütle, kuidas on võimalik saada
su suurepärane raamat "Miracle of Israel and President Truman".
Püüan hetkel leida siin, Suurbritannias sellele turustajat.
Hetkel on see saadaval mu kodulehel: www.truman.fi
Seal on raamatu kohta rohkem infot.
Tänan, et tulite Soomest meie saatesse külla.
Tänud ka imelise uurimuse eest raamatus president Trumani kohta
ning kuidas Jumal kasutas teda 1948. aastal Iisraeli riigi loomises.
Suur tänu, see oli suur rõõm.
Tänan, et vaatasite seda saadet.
Peaksime vaatama seda pärandit, mille Truman maha jättis.
Ta tunnustas Iisraeli ja näitas julgust ning kindlat meelt,
et minna vastu oma välisministeeriumile
ja luureorganisatsioonidele ning tunnustada Iisraeli.
Tema tugev Iisraeli toetamine lähtus ta piibellikest veendumustest,
mistõttu näeme täna, et Iisrael on 70-aastane.
Truman mängis suurt rolli selles.
Järgnev laul on tribüüt Harry Trumanile.
Ta sündis ja kasvas Missouri osariigis.
Kandis pakse prille ning luges palju.
Hiilis armeesse, õppides pähe silmakontrolli tabeli.
Ta oli pataljoni kapten 1. maailmasõjas.
Ta oli farmer, kes ei käinud ülikoolis.
Eluaegne demokraat ja nurjunud ärimees.
Enne 50. eluaastat ei teadnud keegi temast midagi.
Ta oskas klaverit mängida.
Klaveri soolo...
Iseseisev mees.
Jalgadega maas ja keskpärane.
Sihikindel ega andnud kunagi alla.
Kunagi ei oletanud.
Jacksoni maakonna kohtunik tänu Mike Pendergastile.
Armastas rahvast ja nemad armastasid teda.
Sõitis risti-rästi läbi Missouri, et saada senaatoriks.
Aitas lõpetada kaitsetööstuse valesti majandamise.
Siis juhtus midagi, mis oli suur šokk.
Tal paluti saada Roosevelti asepresidendiks.
Tema suurim hirm täitus, kui Roosevelt suri.
Ta oli nüüd vastutav 2. maailmasõja lõpetamisel.
Tegi raske otsuse ja viskas alla aatompommi.
Tuues surmava lõpu 2. maailmasõjale.
Võitles ÜROs Marshalli plaani eest, et kommunism maha suruda.
Selleks oli Trumani doktriin.
Peagi vajas Korea abi.
Truman saatis siis väed neile appi.
Jällegi, vähem kui viie aastaga tagasi sõjas.
Algas külmsõda.
Aeg maailmas kord luua.
Külmsõda oli alanud.
Harry Truman, iseseisev mees.
Jalgadega maas ja keskpärane.
Sihikindel ega andnud kunagi alla.
Kunagi ei oletanud.
Vallandas MacArthuri.
Välispoliitika määras tema presidentuuri.
Tema ausad tehingud kutsus esile progressiivsed ideaalid.
Peksupoiss, kes võitis Thomas Dewey't.
Harry Truman, iseseisev mees.
Jalgadega maas ja keskpärane.
Sihikindel ja kunagi ei andnud alla.
Kunagi ei oletanud.
Harry Truman, iseseisev mees.
Jalgadega maas ja keskpärane.
Sihikindel ja kunagi ei andnud alla.
Kunagi ei oletanud.
Tõlge: Roland Palu