Tullessani kuntoutukseen, painoin 70 kiloa tai vähemmänkin.
Minulla ei ollut hampaita.
Ja totta puhuen olin jo valmis kuolemaan.
Olin 40 -vuotias, ja elimistöni oli niin loppuun kulunut, -
enkä kuvitellut selviäväni. Ystävänikin sanoivat minulle: -
"No hyvä on, tulit uskoon, mutta mitä hyötyä siitä on, -
kuinka kauan mahdat elää enää? Olet jo kävelevä ruumis."
Mutta ajattelin, että jos voisin auttaa edes yhtä ihmistä, -
niin elämäni ei olisi turhaan eletty.
Jos yksikin pelastuisi todistukseni kautta, -
sen kautta, että kerron Jeesuksesta, Herrastani.
Sitten voin kuolla rauhassa, hänen jatkaessa sanoman viemistä.
Nyt tiedän, että kun Jumala katsoo hyväksi herättää ihmisen, -
Hän voi pidentää ihmisen elämää niin kauan kuin Hän haluaa, -
niin kauan kuin on tarpeen.
Ajattelen, että jos toteutan Jumalan tahtoa, -
Hän pitää minua uskollisena palvelijanaan, -
antaa terveyttä, ja niin edelleen.
Siksi haluan sanoa: Uskomalla Jeesukseen Kristukseen -
voi aloittaa täysin uuden elämän.
Jos me rakastamme ihmisiä, he tuntevat sen; -
sehän onkin Jumalan rakkautta, joka koskettaa ja vapauttaa, -
ja kääntää ajattelumme ylösalaisin. Jumalan rakkaus.
Ja oikeastaan ohjelmassamme onkin olennaista se, -
että otamme vastaan ihmiset sellaisina kuin he ovat.
Rakastamme, ruokimme, puemme, kerromme Kristuksesta.
Kerromme siitä, että on olemassa toisenlainen elämä.
Kerromme, että on tulevaisuus ja toivo Jeesuksessa Kristuksessa.
Minä synnyin tavallisessa työläisperheessä -
... Kolpinossa, vuonna 84.
Kasvoin siellä ja ensimmäiseen luokkaan asti -
elimme kokonaisena perheenä.
Kunnes isä alkoi juoda -
ja viettää paljon aikaa omilla teillään.
Hän juopotteli ja oli vieraitten naisten kanssa.
Loppujen lopuksi hän hylkäsi meidät, -
perheemme ei enää ollut kokonainen, kun isää ei ollut.
Aloin viettää enemmän aikaa kaduilla.
Löysin kaveriporukan ja aloin etsiä erilaisia viihdykkeitä.
Niin aloin käyttää alkoholia ja kokeilla huumeita.
Elämästäni tuli päämäärätöntä ja sekasortoista.
Lopulta armeijan jälkeen päädyin porukkaan, -
joka käytti huumeita.
Aloin itsekin käyttää heroiinia, tulin nopeasti riippuvaiseksi.
En pystynyt elämään päivääkään ilman huumeita.
Aikani kului siihen, että etsin rahaa huumeisiin.
Olin todella riippuvainen.
Loppujen lopuksi minut häädettiin kotoa.
Päädyin kadulle jatkuvan varastelun ja valehtelun takia.
Minua kehotettiin lähtemään kuntoutukseen.
Kuntoutuksen aikana minut tutustutettiin Jeesukseen.
Tein parannuksen ja sain rauhan Hänen kanssaan.
Jumala, johon uskon, on Kaikkivaltias.
Hänelle ei ole olemassa mitään mahdotonta, ei yhtään mitään.
Uskon myös, että jokaisella ihmisellä on tarkoitus.
Kukaan ei ole vahinko, eikä ole ilmestynyt tähän maailmaan -
juodakseen itsensä humalaan tai piikittääkseen itseään -
saamatta mitään aikaiseksi.
Uskon, että Jumalalla on jokaista varten tulevaisuus ja tarkoitus.
Olen löytänyt oman tarkoitukseni siitä, että autan muita ihmisiä.
Siihen asti kun tulin narkomaanikotiin, -
minä periaatteessa uskoin Jumalaan, siihen että Hän on olemassa.
mutta että Hän on jossakin kaukana ja hoitaa omia asioitaan.
Mutta, kun tulin kuntoutukseen, koitti jakso, -
jolloin minun oli todella raskas olla.
Mietin kaiken lopettamista -
ja vanhaan elämäntyyliin palaamista.
Silloin kuulin kuitenkin sydämessäni sanat: -
"Zenja, olen todella iloinen, että sinä olet täällä; -
et missään kellarissa etkä kadulla tai vankilassa, vaan täällä."
Silloin tajusin, että Jumala puhui näin sydämessäni.
Se antoi minulle voimaa, ja aloin etsiä Häntä, -
viettää aikaa Hänen kanssaan.
Pastorina toimiessani minulle syntyi 7-8 vuoden aikana oma näky.
Jossakin narkomaanikodissa pidin jostakin asiasta, -
jostakin pidin tai en pitänyt toisessa keskuksessa.
Ja sydämessäni hahmottui sellainen kuva; -
näky siitä, miten täällä kuuluisi olla.
Ohjelman ydin on rakkaus.
Yksinkertaisesti, meillä ei ole mitään erityisiä koulutusohjelmia.
Otamme vain Raamatun päivittäisessä lukuhetkessä -
Jumala antaa sanat jonkun ohjaajan sydämelle.
joko Zenjalle tai minulle tai muille vanhemmille kavereille.
He vain saarnaavat Kristuksesta, jakavat Jumalan Sanaa, -
näin yhdessä elämme, kasvamme, pääsemme yli vaikeuksista -
opimme asioita ja ihmiset muuttuvat. Tulee pelastus.
Toimin tällä hetkellä narkomaani- kodin toiminnanjohtajana -
täällä Popovkan kylässä.
Autan pastori Leonid Viktorovichia kuntoutusohjelmassa -
sekä huolehdin uusista tulokkaista.
Autan heitä ymmärtämään, mitä varten he ovat täällä.
Ja minä asun täällä heidän kanssaan.
Yritän olla esimerkkinä, -
välittää Jumalan rakkautta ja huolenpitoa, -
auttaa heitä selviytymään ja kohtaamaan Herran.
Luemme yhdessä Raamattua ja rukoilemme.
Sanoinkin jo osittain, että näkyni on siinä, -
että nämä olisivat sellaisia "perhekoteja".
Ei ollut näkyä jostakin valtavasta kristittyjen kaupungista.
Näen pieniä taloja, joissa on ihminen, joka tuntee Herran, -
joka rakastaa Herraa ja joka on valmis -
palvelemaan ihmisiä, jotka tarvitsevat apua.
Ja hänestä tulee talon isäntä, kodin johtaja.
Tein parannuksen vuonna 2000.
Tulin tänne Pietarista nuorisoprojektiin "StreetCry".
Kohtasin Jeesuksen ja jäin itsekin toteuttamaan palvelua.
Siinä projektissa ystävystyimme Leonidin kanssa.
Nyt haluamme aloittaa oman projektin.
Olen ollut kaduilla kertomassa nuorille Jeesuksesta.
Usein tapaamme nuoria naisia, jotka tarvitsevat apua.
He olisivat valmiita lähtemään keskukseen vaikka heti, -
mutta ei ollut paikkaa, jonne viedä heidät.
Keskustelin Leonidin kanssa siitä -
että on suuri tarve naisten narkomaanikodeille.
Miesten keskuksia on, mutta naisten ei juurikaan.
Leonid ehdotti, että avaisimme naisille keskuksen.
Sanoin: "Hyvä on, hieno idea, jotain uutta."
Ja uskon, että se tuottaa hedelmää.
Nyt yritämme toteuttaa sitä.
Olemme löytäneet tontin, jonne rakentaa -
talon meille ja narkomaanikeskukselle.
Nyt säästämme rahaa tonttiin.
Meillä on suunnitelmissa ja rukouksissa, -
että saisimme ostettua sen keväällä.
Jos saamme sen, rakennamme kesällä ja -
syksyllä avaamme täällä Pietarin kupeessa naisten keskuksen.
Olen ollut täällä jo viisi vuotta ja viihdyn täällä.
Tiedän, että Jumala on kutsunut minut tähän työhön.
Hän johdattaa minua, pitää huolta ja siunaa.
Uskon, että tulevaisuuteni on siinä.
Mielenkiintoista, mutta minulla ei ole lopullista näkyä.
Uskon Jumalan valtakuntaan, Jeesuksen Kristuksen tuloon, -
mutta oma ajatukseni ei ole muotoutunut loppuun asti.
Tiedän vain, mitä täytyy tehdä tällä hetkellä.
Täytyy auttaa niitä, jotka ovat avun tarpeessa.
Kuten sana kuntoutuminen kertoo, -
on ensin autettava paranemaan fyysisesti, -
sitten syntymään uudesti ylhäältä Herrassa, -
eli parantumaan hengellisesti.
Auttaa saamaan jotakin opetusta ja -
jatkaa eteenpäin ja taas jatkaa eteenpäin.
Minulle ovat hyvin selkeät Jeesuksen sanat, -
kun Hän vertaa Taivasten valtakunnan olevan kuin hapate, -
jonka nainen otti ja sekoitti taikinaan.
Tämä on minusta hyvin osuvaa ja ymmärrettävää.
Uskon näihin sanoihin ja yritän olla mukana, -
tehdä töitä niin paljon kuin ehdin.
Jos syntyy 10 narkomaanikotia, se on loistavaa, -
jos 20, sitä parempi.