PERSPEKTIV
Tiden är ett intressant element.
Vi kan inte se eller röra den fast den behärskar vårt dagliga liv.
Vi går hem en viss tid och vi möts en viss tid.
Vi använder tid för det ena eller det andra -
men tar vi oss tid för det viktigaste?
En viktig sak är förhållanden.
Förhållanden behöver tid för att utvecklas.
Tiden vi ger ett förhållande korrelerar med förhållandets styrka.
Ju mera vi är med någon desto närmare blir vi.
Vi tror att det är annorlunda med Gud.
För vi tror att för att Han vet allt är vi nära varandra.
Fastän omedvetet, väljer vi ofta att inte tillbringa mer tid med Gud.
Hur nära är vi till Honom, om vi mäter vårt förhållande i tid?
På söndagarna säger vi att vi ger allt åt Honom som gav allt -
men på tisdag är Han hundra mil ifrån våra liv.
Kanske det är dags att vi är ärliga med oss själva.
Oavsett om vi inser det eller inte -
kopplar vi loss från en fullkomlig kraftkälla.
När det verkar som om vi inte kommer någon vart i världen -
är det kanske inte Gud som vänder oss ryggen -
utan vår bristande tidsanvändning för det viktigaste.
När vi väljer att börja ett förhållande med Gud -
kanske vi får Guds perspektiv som vi så förtvivlat behöver.