o
VELVOLLISUUTEMME ON IHMETELLÄ HERRAN TEKOJA -
JA TUTKIA NIITÄ, JOTTA VOIMME KERTOA NIISTÄ JÄLKIPOLVILLE.
Muutama vuosi sitten julkaisimme Muodonmuutoksia-dokumentin.
Siinä kerrottiin Jumalan teoista neljässä yhteisössä.
Yhteisöjä leimasivat toimimattomuus ja epätoivo.
Vastaanotto oli suurenmoinen.
Se synnytti rukouksen ja yhteyden etsintää.
Monet kyselivät, miten muutoksia voidaan viedä läpi paikoissa, -
joissa on yhteiskunnallisia epäkohtia.
Muodonmuutos ei tarkoita täydellisyyttä.
Langenneessa maailmassa ei ole täydellistä yhteiskuntaa.
Muodonmuutos liittyy pyhitykseen. Se on tila ja prosessi.
Riippuu näkökulmasta, miten yhteiskunnan tila määritellään.
Vaikka yhteiskunnassa on puutteita, -
tärkeintä on se, miten paljon yhteisö on muuttunut.
Yhteisön muodonmuutoksessa ei ole kyse seurakunnan kasvusta, -
vaan siitä, että evankeliumi vaikuttaa yhteiskunnassa.
Riippuu yhteisöstä, miten kauan tila jatkuu.
Sentinel Group kylvää toivon siemeniä, -
herättää luottamusta Jumalaan ja luo Jumalan läsnäolon janoa.
Seuraava ohjelma tekee juuri sen.
MUODONMUUTOKSIA II Kirkkaus leviää
Valta ja peljättävyys on Jumalan.
Hän luo rauhaa korkeuksissaan.
Onko määrää Hänen joukoillansa?
Kenelle ei Hänen valonsa koita?
Mikä on ihminen, että Sinä häntä muistat?
Hänen nimensä oli Angutirjuaq.
Tämä tapahtui kauan sitten. Siitä ei ole kirjoitettu.
Isoisäni kertoi siitä tähtitaivaan alla.
Hänen nimensä oli Angutirjuaq. Hän oli heimomme hengellinen johtaja.
Hän auttoi inuiitteja muotoilemaan ajatuksia.
Hän kertoi, milloin oli aika purkaa leiri ja siirtyä eteenpäin.
Asuimme ison saaren, Baffininsaaren, pohjoisrannalla.
Etelästä tullut inuk kertoi Angutirjuaqille Jumalasta.
Inuk puhui uudesta uskosta ja Jesuijista
Hän sanoi, että Hän on Jumalan Poika.
Aluksi Angutirjuaq ei ymmärtänyt, mutta hän oli utelias.
Hänen tehtävänsä oli selittää kansalle hengellisiä salaisuuksia.
Salatut asiat alkoivat liikkua hänen sisällään.
Hän sai näyn.
Hän teki pitkän matkan ja etsi totuutta.
Eräänä päivänä hän tuli paikkaan, jossa valo ja pimeys tulivat yhteen
Hän ei päässyt valoon eikä pimeyteen.
Hän nousi niiden väliin. Hän kohosi yhä ylemmäs.
Hän löysi oven mutta ei päässyt sisään.
Hän heräsi unestaan.
Hän pohti, että ehkä ovi avautuisi, jos hän seuraisi inukin Jumalaa.
Hänen sisällään paloi halu.
Hän päätti antaa itsensä uudelle uskolle.
Kun inuiitit haluavat antaa itsensä jollekin kokonaan, -
he käyvät läpi erään rituaalin.
Angutirjuaq aikoi tappaa hylkeen, -
jotta kansa voi jakaa sen lihan ja veren.
Hän sanoi kansalle menevänsä metsästämään hyljettä.
Jos hän saisi kiinni hylkeen, hän alkaisi harjoittaa uutta rituaalia.
Jos hän palaisi tyhjin käsin, hän ei omaksuisi uutta uskontoa.
Sinä yönä ei näkynyt kuuta eikä tähtiä.
Paksut pilvet peittivät taivaan. Hyljettä olisi vaikea löytää.
Hän halusi tehdä sen.
Hän etsi jäältä avantoa. Vaikka oli pimeä, hän löysi avannon.
Hyljettä ei näkynyt. Hänen piti odottaa.
Oli kylmä. Hän rakensi tuulensuojan jäästä.
Hän istuutui ja valmistautui iskemään hyljettä harppuunalla.
Hyljettä ei näkynyt. Hän nukahti.
Taas hän näki unta.
Hän havahtui unestaan.
Hän huomasi, että hän pystyi näkemään varjonsa.
Se oli outoa, koska kuu ei suonut valoaan.
Yhtäkkiä alue alkoi kirkastua.
Hän näki kolme siivekästä olentoa.
Ne laskeutuivat pilvistä.
He eivät puhuneet, mutta hän tiesi, miksi he olivat tulleet.
Heti kun he olivat lähteneet, avannosta tuli hylje.
Hän löi sitä harppuunalla ja veti sen leiriin.
Ihmiset nukkuivat.
Myöhemmin he söivät yhdessä hylkeen.
Näin Angutirjuaq ja hänen kansansa alkoivat seurata Jesuijia.
Myöhemmin lähetyssaarnaajat toivat meille koko kertomuksen -
Jumalasta ja Hänen Pojastaan, kuten Suuressa kirjassa on kirjoitettu.
Olemme hänen jälkeläisiään.
Herra on lähellä kaikkia, jotka Häntä avuksensa huutavat, -
kaikkia, jotka totuudessa Häntä avuksensa huutavat.
Kanadan itäinen arktinen alue jakautuu -
Nunavutin territorioon ja Nunavikin itsehallintoalueeseen.
Alue kattaa yli 2,7 miljoonaa neliökilometriä.
Laajalla ja kylmällä seudulla asuu alle 30 000 inuiittia.
Satojen vuosien ajan he vaelsivat klaaneina.
Näillä leveyspiireillä on niin kylmää, etteivät puutkaan kasva.
Ihmisen sisäinen karuus on vahingollisempaa.
Inuiitit ovat taistelleet identiteettinsä kanssa.
Kaikki eivät ole löytäneet paikkaansa yhteiskunnassa.
Monet kärsivät alkoholismista.
Ihmiset ovat menettäneet kulttuurinsa. He häpeävät.
Kylässä vallitsi pimeys.
Se oli painajaista.
Se oli kauheaa.
Ihmisiä kuoli. Surimme heitä.
Olimme surullisia, koska toivoa ei ollut.
Tämä on Kangiqsujuaqin kylä Pohjois-Québecissä.
Täällä asuu noin 500 ihmistä.
Annie Tertiluk on asunut Ungavan niemimaalla vuodesta 1964.
Annie ja hänen miehensä Mark tietävät hyvin, -
että monet inuiitit kärsivät alkoholismista.
Olimme kylän pahin pariskunta. Olimme nuoria ja joimme.
Tiesin, että juominen johtaa onnettomuuteen.
Koko yhteisö joi.
Muistan kerran, kun koko kylä oli humalassa.
Kun kylään tuli viinaa, ihmiset huusivat ja tappelivat.
Veljeni ja monia ystäviä kuoli viinan takia. Viina rikkoi elämäni.
Ei ollut lakeja eikä poliisia.
Hyinen pohjola oli kuin villi länsi. Elämä oli vaarallista.
Yhteisössä ei ollut sääntöjä.
Rikollisuutta oli paljon.
Naisilla ja lapsilla ei ollut suojaa.
Vaimoja pahoinpideltiin.
Mieheni löi minua.
Se oli vaikeaa.
Eyukan ja muiden naisten on pitänyt selviytyä kovissa olosuhteissa.
Se ei ole ollut helppoa.
Tulin uskoon sillä aikaa kun mies oli metsällä.
Hän hakkasi minut sen takia.
Juomisesta oli seurauksena usein myös seksuaalinen väkivalta.
Eyukan tytär Alasie muistaa pelon.
Meidän piti suojautua seksuaaliselta väkivallalta.
Minut raiskattiin, kun olin nuori. Mies oli juonut. Minä häpesin.
En pitänyt miehistä. Elämäni oli kurjaa.
Haavat ovat syvät, ja ne avautuvat yhä uudelleen.
Kukaan ei puhunut väkivallasta eikä sydämen tuskasta.
Toivoin turhaan, että olisi ollut joku, jonka kanssa puhua.
Nuoret yrittivät hukuttaa tuskansa päihteisiin ja metallimusiikkiin.
Toiset valitsivat oven, josta ei ollut paluuta.
Piirsin demoneita peiliini.
Sisareni hirtti itsensä 22-vuotiaana.
Hudsoninlahden rannalla sijaitsevan Puvirnituqin tarina -
alkaa synkästi.
Kesällä 1991 kylän tilanne olivat niin vakava, -
että CBC-televisiokanava lähetti ryhmän tutkimaan tilannetta.
Raportti lähetettiin ajankohtais- ohjelmassa Kanadan televisiossa.
Nuorten itsemurha-aalto ja viiltely ravistelevat Puvirnituqin kylää.
Kuolettava kesä -raportin kesto on 17 minuuttia.
Tänä vuonna jo kahdeksas nuoren itsemurha.
Se ylittää 20-kertaisesti keskiarvon Kanadassa.
Viiden lapsen isä Harry Tulugak kertoo: -
Kyselemme, miksi. Mitä voimme tehdä?
Koin koko sen kauheuden.
Aamuisin kujilla lojuu tyhjiä purkkeja päihteidenkäytön jäljiltä.
Nuorten keskuudessa oli itsemurha-aalto.
Kuolintodistukset todistavat hirvittävästä vuodesta.
Joka kuukausi joku tappoi itsensä.
Tajusimme, että lapsia oli käytetty seksuaalisesti hyväksi.
Se kosketti joka perhettä. Se oli täyttä pimeyttä.
Puvirnituq ei ollut poikkeus.
Maakin käänsi selkänsä asukkaille.
Karibu-, kala- ja marjasaaliit alkoivat kuihtua.
Ääriolosuhteissa asuville tilanne oli hengenvaarallinen.
Ihmiset masentuivat.
Tuntui siltä, että yhteisömme oli kirottu.
Vaikka Jumala tuntui hylänneen Angutirjuaqin jälkeläiset, -
Hän halusi todellisuudessa rakentaa suhteen uudelleen.
60 vuotta sen jälkeen kun Jumala ilmestyi Angutirjuaqille, -
hän lähetti toisen lähettilään. Hän oli John Turner.
Hän sai Raamatun opiskeluvuosinaan.
John Turnerin muistiinpanot paljastavat paljon.
"Joka ei jätä kaikkea, hän ei voi olla opetuslapseni."
Turner aloitti työn inuiittien parissa 1920-luvun lopussa.
Jumala vei hänet työhön samoille rannoille, -
joilla Angutirjuaq oli johdattanut kansansa liittoon Jumalan kanssa.
Ennen Turneria vain kaksi järjestöä oli tullut Pond Inletin kylään, -
Kanadan ratsupoliisi ja Hudson's Bay Company.
Pond Inletistä tuli hengellisesti tärkeä sillanpääasema.
Joan Hobart tutustui John Turneriin tämän kotikaupungissa Englannissa.
John oli lomalla. Hän puhui kirkossa.
Tarinat arktiselta alueelta kiehtoivat Joania.
Joan ihaili tätä Jumalan miestä.
Ystäväni sanoi, että John taitaa olla kiinnostunut minusta.
Näin todellakin oli.
John pyysi minua mukaansa. Suostuin.
Lähetyslautakunta ei päästänyt Joania.
Elämä arktisella alueella olisi liian kovaa naiselle.
John lähti ilman häntä. Joan odotti uskollisesti.
Kului kolme vuotta. Kirjettä ei kuulunut.
Sitten saapui sähke: "Lupa myönnetty."
"Tuo sormus, kakku ja hääpuku."
Matka oli vaarallinen. Maailma oli sodassa.
Saksan sukellusveneet vartioivat Pohjois-Atlantia.
Kahden kuukauden matkan viimeinen osuus kuljettiin Nascopie-aluksella
Se pysähtyi kerran vuodessa jättämään ruokaa ja postia.
Joan lähti pitkälle matkalle yhden sähkeen ja uskon varassa.
Olin hermostunut. Pelkäsin, ettei hän huolikaan minua.
Ajattelin, että otan ensimmäisenä vastaan tulevan.
Onneksi se oli John. Hän tuli soutuveneellä.
Kaikki päättyi onneksi hyvin.
He menivät naimisiin samana iltapäivänä.
He viettivät kuherruskuukauden rakentamassaan iglussa.
Joan oppi lämmittämään, sulattamaan jäätä -
ja rakentamaan asumuksen 40 asteen pakkasessa.
Minun piti oppia valmistamaan ruokaa hylkeestä.
Lapset syntyivät ja sairaudet ja vaivat hoidettiin kotona.
Sairaala oli liian kaukana.
John Turnerin rakkaus inuiitteja kohtaan näkyy hänen filmeissään.
Hänelle pohjolan varusteet olivat kuin toinen iho.
Hänen sanottiin olleen enemmän inuiitti kuin inuiitti itse.
Hän oppi inuiittien kielen ja käänsi Kirjoituksia.
Hän opetti koulussa Raamatun teksteistä.
John Turner kiersi laajalla alueella yksin koiravaljakolla.
Hän kylvi evankeliumia alueelle, joka on suurempi kuin monet valtiot
Talvella 1938 - 39 hän kulki 7 kuukauden aikana 4500 kilometriä.
Pond Inletin seurakunta oli ensimmäinen laatuaan.
Se on yhä elinvoimainen.
Joka päivä oli erityinen. Kuulin ensi kertaa Raamatusta.
Lydia oli pieni tyttö, kun John Turner kertoi hänelle evankeliumia.
50 vuotta myöhemmin kallis totuus pulppuaa yhä lauluina.
Cornelius Nuturak kasvoi kirkkauden odotuksessa.
John kertoi meille elämästä kirkkaudessa kuoleman jälkeen.
Turner oli Jumalan mies arktisella seudulla.
Taivas, josta hän saarnasi, ei ollut kaukana.
Ase laukesi ja hän kaatui.
Kun John palasi kotiin metsästysmatkalta, -
hän pysähtyi auttamaan lasta jäälastin kanssa. Ase laukesi.
Laukaus osui päähän.
Yritys kuljettaa Turner sairaalaan ylitti uutiskynnyksen ulkomailla.
Sotilaat hyppäsivät paikalle laskuvarjolla lääkkeiden kanssa.
John halvaantui. Joan toimi sairaanhoitajana.
Hän kylvetti hänet, käänteli häntä ja antoi lääkkeitä.
Hänellä oli kaksi lasta, ja hän oli raskaana kahdeksannella kuulla.
Jää kestäisi lentokoneen painon vasta viikkojen kuluttua.
Joanin oli huolehdittava myös sotilaista.
Olin väsynyt ja sanoin itkien: "En jaksa enää."
John sanoi: "He ovat vieraitani. Meidän on tehtävä kaikkemme."
Kun Johnilla ei ollut annettavaa, hän antoi vielä hieman lisää.
Itkevät inuiitit ympäröivät Turnereita, kun he lähtivät.
John tuskin pystyi puhumaan, mutta hän johti heidät rukoukseen.
Pian sen jälkeen John Turner menehtyi Winnipegin sairaalassa.
Hänen kolmas tyttärensä syntyi kolme viikkoa hautajaisten jälkeen.
Joan antoi hänelle nimeksi Faith, usko.
Faith ei koskaan tavannut isäänsä, mutta Faith tuntee hänet hyvin.
Selailin isän Raamattua. Silmiini osui takakannen teksti: -
"Olen päättänyt antaa elämäni Jumalalle."
"Siitä päivästä lähtien tähän asti olen ollut tyytyväinen" -
"elämään yksin Jumalan kanssa."
Isän sydämen tahto oli seurata Jumalaa.
John Turner kuoli kauan ennen kuin hän lähti pohjoiseen.
Hän tiesi, että ellei jyvä putoa maahan ja kuole, -
se ei tuota hedelmää. Mutta jos se kuolee, se tuottaa paljon.
Se oli hänen näkynsä. Joankin näki sen.
Näin näyssä nuoria kadulla. He lauloivat hymnejä.
Se toteutuu eräänä päivänä.
Kuten monet Pond Inletissä James Arreak pitää itseään -
Angutirjuaqin hengellisenä jälke- läisenä ja Turnerin opetuslapsena.
Sanaa kylvettiin vanhemmillemme. Se tuotti hedelmää.
Helmikuussa 1996 tapahtui jotakin.
Pond Inletin pienryhmissä alettiin rukoilla herätystä.
Sysäyksen rukoustyölle antoivat kaksi evankelistaa, -
evankelista Billy Arnaquq ja pastori Moses Kyak.
Ihmiset tulivat synnintuntoon. Herra veti heitä puoleensa.
Monet kokivat, että heidän piti puhdistaa kotinsa.
John Turnerin vanhaan kirkkoon vievät polut -
täyttyivät yhtäkkiä etsivistä.
Kaikki halusivat eroon päihteistä, pornosta ja metallimusiikista.
Kirkko täyttyi.
Alttarin edessä oli roska-astia, jonne ihmiset toivat tavaraa.
He polttivat niitä nuotiolla.
Kaupungin roska-asema täyttyi.
Vastuuhenkilöt harkitsivat jätteen polttamista.
Poliisi kannatti ajatusta.
Tuolla jäävuoren kohdalla oli suuri kokko.
Poliisi tarjosi apua.
He lupasivat toimittaa polttonesteen.
Kokolle tuli lähes koko kylä.
Poltetun tavaran arvo oli poliisin mukaan 80000 - 100000 dollaria.
Se oli syvää parannuksentekoa. Pyhä Henki puhui ihmisille.
Koko kylä muuttui kokonaan.
Jälkihehku lämmitti sydämiä pitkään.
Siitä alkoi tuli, josta puhuttiin toisella puolella maailmaa.
Se tapahtui 28.2.1999.
Uskovat olivat kokoontuneet anglikaanikirkkoon.
He olivat kuulleet, että päihteiden käyttö oli lisääntymässä.
He päättivät pitää nuortenkokouksen.
Moses Kyak sekä Joshua ja James Arreak olivat vetämässä kokousta.
Angutirjuaq oli heidän isoisänsä.
Kutsuimme nuoria tulemaan lähemmäs Jumalaa.
Ylistyksenjohtaja Looee Arreak rukoili nuorten puolesta.
Tunsin, että Jumala oli lähellä.
Hän muistutti jakeesta: -
"Autuaita ovat puhdassydämiset, sillä he saavat nähdä Jumalan."
Äänilaitteissa tapahtui jotakin erikoista.
Humina alkoi hiljaa.
Äänipöydällä soi kaksipesäinen kasettisoitin.
Halusin hiljentää sen.
Humina vain koveni. Ihmiset ihmettelivät.
Ääni oli niin kova.
Kaikki alkoi täristä.
Tuli meni lävitseni. Aloin täristä.
Se kuulosti jumbojetiltä. Pond Inletissä ei ole jumbojettejä.
Job 37:1-2: Sydämeni vapisee ja hypähtää paikoiltaan.
Kulkaa hänen äänensä pauhinaa ja kohinaa, joka käy hänen suustaan.
18 kuukautta myöhemmin tapahtuman voima kosketti yhä.
Aina kun ajattelen sitä, minut valtaa nöyryys.
Ajatella, että...
Kaikkivaltias Jumala voi kohdata meitä.
Moses Kyak yritti muuttaa äänipöydän säätöjä.
Yritin säätää näitä tuloksetta.
Hän kokeili pääohjausta.
Sekään ei auttanut. Hän katkaisi virran kokonaan.
Ääni ja tallennus jatkuivat silti.
Tilaisuutta ei aiottu äänittää. Se on Jumalan ihme.
Se teki hyvin nöyräksi.
Halusin tulla jatkuvasti Jumalan eteen -
ja pyytää Häntä puhdistamaan sydämen.
Pyhä Henki on ilmestynyt myös muissa yhteisöissä.
Niistä yksi on Aupaluk Ungavan- lahden rannalla Koillis-Québecissä.
Kylä perustettiin 1978. Se tuli tunnetuksi surun paikkana.
On ollut paljon tragediaa.
Tämä nuori mies tappoi itsensä 17-vuotiaana.
Myös 19-vuotias tyttö teki itsemurhan.
Rukoilimme kylän puolesta.
Mursimme kirouksen.
Tulokset tulivat välittömästi ja konkreettisesti.
Kylämme muuttui.
Koin rukouksessa, että vapauduimme. Olemme nyt onnellisia.
Opettaja Maggie Akpahatak on ihmisdynamo.
Hän todistaa Kristuksen rakkaudesta joka tilanteessa.
Uskoontulon jälkeen olen halunnut kertoa uskosta lapsille.
Kysyn, onko heidän sydämessään Vapahtajaa.
Evankeliumin vaikutus Aupalukin luokkahuoneessa on läpitunkeva.
Lausumme Isä meidän -rukouksen.
Kanadan eteläosasta tullut Sylvie Susie on opettajavaihdossa.
Lapset ovat uskonnollisia.
Maggien mukaan se on varovainen arvio.
Lapsista kaikki ovat uudestisyntyneitä.
Se on Aupalukin asukkaista 40 % ja kylän koko tulevaisuus.
Myös Puvirnituqissa asiat ovat paranemaan päin.
Pastori Elliassie Sallualuk on todistanut muutosta.
1996 kylä koki herätyksen.
Herra uudisti koko kylän.
Rukous oli jälleen kerran herätyksen avain.
Riitti, että sydän oli avoin Herralle.
Pyhä Henki vuodatettiin yhteisön ylle.
Kirkossa itkettiin.
Tuska, tuska
Rukous nousi Jumalan eteen kuin suitsuke.
Taivaat avautuivat.
Näemme hyviä tuloksia.
Itsemurhat ovat vähentyneet.
Rikollisuus on vähentynyt kaikilla tasoilla.
Jumala on anteeksiantavainen. Perheet ovat eheytyneet.
Jumala on toiminut ihmeellisellä tavalla.
On houkuttelevaa pysähtyä ihas- telemaan Jumalan toimintaa täällä.
Kertomus ei kuitenkaan pääty tähän.
Jumala on alkanut toimia myös muissa yhteisöissä.
Kun ihmiset alkoivat pelastua, kaikki muuttui.
Jeesus on puhdistanut minut.
Jumala pelastaa niitä, joita me pidimme toivottomina tapauksina.
Olen löytänyt Hänet. Hän on suuri Jumala.
Sydämet ja suhteet ovat eheytyneet.
Miehet ovat pyytäneet julkisesti anteeksi -
lasten ja vaimon kaltoinkohtelua.
Mieheni on muuttunut.
Etenkin naiset ovat parantuneet haavoistaan. Jumala käyttää heitä.
Jumala muuttaa yhteisöjä.
Jeesus oli vastaus ongelmiin.
Kaikki yhteisöt eivät ole yhtä pitkällä, -
mutta kaikissa yhteisöissä on tapahtunut muutoksia.
Kaikki on muuttunut.
Jumalan tuli leviää.
Kaikissa yhteisöissä tarina on sama.
Se on kaunista.
Evankeliumi on alkanut vaikuttaa myös poliittisessa päätöksenteossa.
Evankelista Roger Armbrusterin mukaan -
Jumala on nostanut uskovia johtajia alkuperäiskansan keskuudesta.
Sauva on tehty sarvivalaan syöksyhampaasta.
Se on vallan symboli.
Sauvan sisällä on paperi, jossa on ote Isä meidän -rukouksesta: -
"Tulkoon valtakuntasi, tapahtukoon tahtosi maan päällä ja taivaissa."
Jotkut pormestarit avaavat valtuustosalit rukoilijoille.
He tietävät, että ilman Jumalaa päätöksistä ei tule hyviä.
Raamatussa sanotaan, että kun hurskas hallitsee, kansa iloitsee.
Jumala on koskettanut myös maata.
Maa on alkanut taas tuottaa.
20 vuotta sitten kadonneet karibut ovat palanneet.
Kalakannat ovat alkaneet kasvaa. Maa on alkanut tuottaa kasveja.
Meitä on siunattu.
Toivo, joka kerran täytti yksinäisen hylkeenmetsästäjän, -
näkyy nyt kirkoissa, luokka- huoneissa ja valtuustosaleissa.
Se muistuttaa siitä, että Jumalan rakkaus on syvää, sitkeää -
ja täynnä tarkoitusta.
Ihminen saattaa halveksua arktista tundraa, -
mutta Jumala ilmoittaa kirkkautensa sen kautta.
Näin näyssä, miten kadut täyttyivät laulavista ja ylistävistä nuorista.
Se toteutuu eräänä päivänä.
Kuule! Vartijasi korottavat äänensä, kaikki he riemuitsevat, -
sillä he näkevät silmästä silmään, kuinka Herra palajaa Siioniin.
Kuulen kaukaisen ukkosenjylyn. Se on kuin juna kaupungin laidalla
Henkesi meitä kehottaa: Laske alas taakkasi
Usko herätykseen perustuu Raamattuun, -
mutta se on myös historiallinen tosiseikka.
Se muuttaa yhteisöjä ja yksilöihmisiä.
Se muuttaa hengellisen ilmapiirin. Se nujertaa synnin ja rikollisuuden
Tarvitsemme herätystä.
KOSKA HERÄTYS ON HISTORIALLINEN TOSIASIA, -
VOIMME OPPIA SEN PERIAATTEISTA JA TOTUUKSISTA.
Yhteiskunnallinen muutos on epätavallista, -
mutta se ei ole poikkeuksellista.
Se tapahtuu siellä, missä Pyhällä Hengellä on tila toimia.
Skotlannin Ulko-Hebriditkin kuuluttavat yliluonnollisuutta.
Tuntuisi epätodennäköiseltä, että Jumala ilmestyisi täällä.
Silti taivaat ovat repeilleet täällä säännöllisesti.
Nämä ilmestykset ovat olleet ainutlaatuisia.
Historiassa on merkintä 9000 hengen kokouksesta.
Sitä on vaikea käsittää, sillä saarella oli vain 12 000 asukasta.
1949 Jumalan läsnäolo ilmestyi Barabhasin seurakunnassa.
Uudistusta tarvittiin, mutta se ei tullut helposti.
Seurakunnassa oli uskonnollista ylpeyttä ja lakihenkisyyttä.
Papit eivät hyväksyneet Jumalan työtä, ellei se lähtenyt heistä.
He vastustivat uudistusta katkerasti.
Mary Peckham oli teini-iässä, kun herätys puhkesi.
Hän muistaa sitä edeltäneen hengellisen kylmyyden.
Hengellinen ilmapiiri oli uskonnollinen, mutta ei elävä.
Kaikki eivät luovuttaneet.
Jos kerran kokee herätyksen, haluaa kokea sen uudelleen.
Donald John Smith muistaa, miten esirukoilijat uurastivat.
Ihmiset rukoilivat ladoissa herätyksen puolesta.
Rukoilijoiden joukossa oli kaksi sisarta, -
joista toinen oli lähes sokea.
He rukoilivat herätyksen puolesta myöhäiseen yöhön -
Jes. 44:n lupauksen mukaisesti.
Vuodatan vedet janoavaisen päälle ja virrat kuivan maan päälle.
Toinen sisar oli vuoteenomana.
Luin Raamattua ja rukoilin heidän kanssaan.
Siellä voi tuntea Herran läsnäolon.
Seurakunnan seitsemän johtajaa seurasivat naisten esimerkkiä -
ja kokoontuivat latoon rukoilemaan.
He rukoilivat, että Jumala sytyttäisi Hänen läsnäolonsa janon.
Se oli ratkaiseva hetki.
Oli keskikesä vuonna 1949.
Vanhimmat huomasivat, että lähitalojen ikkunoissa -
paloi valoja jopa läpi yön.
Jano Jumalan puoleen oli voittanut halun nukkua.
Vanhimpien rukouksiin oli vastattu.
Koko yhteisö rukoili.
He rukoilivat kyyneleet valuen.
He kaipasivat Jumalan ilmestymistä.
Jumala vastasi.
Jumala ilmestyi.
Edellisenä iltana oli tapahtunut jotakin merkittävää.
Ilmapiirissä oli jotakin outoa.
Koimme voiman. Jopa astiat helisivät.
Se oli kuin Jumalan voimakas tuuli.
Talo vavahteli rukouksen ja Herran läsnäolon voimasta.
Ihmiset pelkäsivät, sillä se oli yliluonnollista.
Jumalan shekina-kirkkaus laskeutui yhteisön ylle.
Yliluonnollinen valo liikkui maatalojen yllä.
Herran kirkkaus loisti talojen yllä.
Kukaan ei kyennyt sanomaan mitään. "Ole vaiti ja tiedä: olen Herra."
Aamuneljältä monisatapäinen väki- joukko kokoontui poliisiasemalle.
Monet olivat tulleet lähikylistä käsittämättömän voiman vetäminä.
Maantiellä ihmiset rukoilivat, että Jumala armahtaisi heitä.
Ihmisiä makasi tiellä rukoilemassa Jumalalta armoa.
Yhtäkkiä ikuisista asioista tuli meille hyvin todellisia.
Pastori Duncan Cambell oli herätyksen avainhahmoja.
Hän oli tulisieluinen julistaja.
Hän ryntäili ylös ja alas saarnatuolilla kasvot hiessä.
Kuulkaa Herran salaisuuksia.
Kokoussalit olivat tupaten täynnä.
Kirkkoon tuli myös uskosta osattomia.
Ihmisiä istui ikkunalaudoilla.
Ulkopuolella oli väkeä saman verran.
Ihmiset voidaan saada innostumaan kokoussarjasta, -
mutta vain Jumala saa yhteisön innostumaan Jumalasta.
Jumalan läsnäolo syrjäyttää toimintakalenterit.
Ei evankelista, eivät erityiset ponnistelut, -
eikä mikään ihmisvoimin järjestetty -
vaan tietoisuus Jumalasta sai valtaansa koko yhteisön.
Jumalan Hengen työ alkoi tuntua myös muilla saarilla, -
kuten Harrisin-, Berneran- ja Iireensaarella.
Jean Blanshard muistaa Pohjois-Uistin herätyksen 1957.
Jumalan voima toimi koko saarella.
Ihmisiä pelastui joka ilta. Elämät muuttuivat.
Jumala tuli alas.
Kun uutiset herätyksestä levisivät, jouluna saarelle tuli toimittajia.
Isäntä vei heidät paikalliseen pubiin.
Hän sanoi: "Ihmiset eivät tule pubiin. He menevät kokoukseen."
Herätyksen takia pubin tulot olivat romahtaneet.
Samanlaisia valituksia kuului muualtakin.
Juottolat katosivat yksitellen herätyksen takia.
Se vaikutti koko yhteisöön.
Siihen ei voinut suhtautua välinpitämättömästi.
Tietoisuus Jumalasta oli koko saaren yllä.
Se oli täydellinen muodonmuutos.
Ihmiset tiesivät, että Jumala oli ilmestynyt.
Jumala muuttaa kokonaisia alueita ja kulttuureita.
Voiko tämä tapahtua myös kansallisella tasolla?
Onko Jumala toiminut nykyajan valtiossa?
Uganda itäisessä Afrikassa tuntuu epätodennäköiseltä paikalta.
Aiemmin Afrikan helmenä tunnettu maa -
on ollut vuosikymmenien ajan hengellisessä pimeydessä.
Se on ollut sodan, aidsin ja Idi Aminin kauhujen kehto.
Uganda on nähnyt sotilas- vallankaappauksen toisensa jälkeen.
Tiedän, mitä on pelossa eläminen.
Pastori John Mulinde oli nuori, kun kauhut alkoivat.
Ihmisiä tapettiin tuhansittain.
Aina ei tiedetty, kuka oli tappajaa.
John Mulinden kertomukset saavat vääntelehtimään ja itkemään.
Ruumis lojui kolme päivää. Lapsi oli kuolleen äidin rinnoilla.
Emme tienneet, mitä vastaan taistelimme.
Monien Afrikan maiden tavoin Ugandan historia -
on täynnä poppamiehiä, rituaaleja ja taikakaluja.
Kuninkaat Idi Aminiin saakka antoivat ihmisuhreja.
Afrikkalaiset ovat liittoutuneet paholaisen kanssa.
Esivanhempamme palvoivat epäjumalia.
Epäjumalanpalvonta johti Ugandassa -
pitkään pelon ja tuskan aikakauteen.
Idi Amin oli pelottava hahmo
Toimittaja Bart Kakooza kasvoi hirmuhallitsija Idi Aminin aikana.
Muiden ugandalaisten tavoin hän oli toiveikas, -
kun Milton Obote syrjäytti Idi Aminin.
Luulin, että Obote on parempi kuin Amin.
Näiden ihmisten takana olivat pimeyden voimat.
Ne repivät Ugandaa hajalle.
Oli tavallista, että ruumiita lojui teiden varsilla.
Ihmiset kävivät tarkistamassa, oliko joukossa tuttuja.
Kuolema oli vahvasti läsnä.
Pastori Jackson Senyonga oli vain 3 kuukauden ikäinen, -
kun hänen äitinsä heitti hänet roskakasaan.
Isoäiti pelasti hänet. Täti lupasi ottaa hänet hoitoonsa.
Täti luuli pojan kuolevan, mutta hän jäi henkiin.
Isäni murhattiin 1979 Idi Aminin hallituskaudella.
Hautajaisissa näin ensi kertaa äitini kuvan. Olin jo teini-ikäinen
Jacksonin isä joutui hirmuhallinnon uhriksi.
Jos perheenjäsen ei tullut kotiin pariin päivään, -
hänen ajateltiin kuolleen.
Menimme metsään rukoilemaan. Se oli kuoleman metsä.
Rukouskokouksia pidettiin salassa.
Pastorit vierailivat päivittäin jopa kymmenessä rukousryhmässä.
Työ oli vaarallista.
Sotilaat saivat tehdä, mitä he halusivat.
Heillä oli tarkastuspisteitä. Minutkin pysäytettiin monta kertaa.
Kerran äidiltä kysyttiin lapsen henkilöllisyystodistusta.
Vauvoilla ei ole papereita.
Sotilaat heittivät vauvan ilmaan ja lävistivät sen veitsellä.
Vuoden 1984 tienoilla alettiin tappaa pappeja ja pastoreita.
Jotham Mutebi piti kokousta, kun kirkkoon ryntäsi sotilaita.
Kun luodit viuhuivat kirkkosalissa, vanhempia naisia tuli eteen.
Luulin, että naiset halusivat lohdutusta.
Nostin käteni ja rukoilin heidän puolestaan.
Myöhemmin kuulin, että naiset aikoivat kuolla kanssani.
Mutebi ja seurakuntalaiset vietiin kuorma-autoilla vankilaan.
Aivan tässä lähellä sijaitsivat vankila ja kidutuskammiot.
Sadismi ja väkivalta olivat sanoinkuvaamattomia.
He sulloivat 60 ihmistä pieneen kopperoon.
Jos joku kuoli, hän jäi pystyyn, koska ei ollut tilaa kaatua.
Tutkimuksia ei ollut. Asioita tapahtui, ja se siitä.
Maailma käänsi selkänsä Ugandan kauhuille.
Ihmiset ovat hylänneet meidät.
Miljoonia kuoli.
Ruumiita lojui Owen Falls -padon ja Victoriajärven rannoilla.
Meidän täytyy tehdä parannusta synneistämme. Saastutamme maata.
Tappaminen vaati veronsa taloudesta ja infrastruktuurista.
Tehtaat pysähtyivät. Hyödykkeistä tuli niukkoja.
Ei saanut saippuaa eikä mitään. Kaupunki oli likainen.
Rakennukset olivat vaurioituneet.
Kansan moraali rappeutui. Korruptio rehotti.
Asiat pahenivat entisestään.
Maailman terveysjärjestö julkaisi raportin.
Arvioitiin, että kolmasosa ugandalaisista kuolisi aidsiin -
vuoteen 1997 mennessä.
Lääkäri Patrobas Mufubenga toimii Ugandan terveysvirastossa.
Ihmiset olivat epätoivoisia. Kaikki menettivät läheisiä.
Ugandasta kohosi huuto Jumalan eteen, kuten Raamasta.
Naiset itkivät poikiensa takia.
Kipu, kärsimys, suru, pelko. Lohduttajaa ei ollut.
Sanottiin, että Ugandan Jumala nukkuu.
Vanhus osoitti kepillään pastoria kohti ja kysyi: -
"Missä on voimallinen ja hyvä Jumalanne?
"Mitä pahaa Uganda on tehnyt Jumalalle? Hän vihaa meitä."
"Tuonelan kohdussa minä huusin apua, ja Sinä kuulit minun ääneni."
"Ajattelin: Olen karkoitettu pois Sinun silmiesi edestä."
"Kuitenkin saan vielä katsella pyhää temppeliäsi."
"Kun sieluni nääntyi, muistin Herraa, ja rukoukseni tuli tykösi."
Ihmiset alkoivat rukoilla yötä päivää.
Se tuli itkun ja vaikeroinnin kautta.
Päivisin piileskelimme soilla ja kaislikoissa.
Öisin kokoonnuimme rukoilemaan.
Se oli syvää ja vaikeroivaa rukousta.
Minä olen se mies, joka olen kurjuutta nähnyt.
Silmäni vuotaa lakkaamatta, kunnes Herra katsoo taivaasta.
Etsin Herraa, kunnes Hän vastaa.
Ellei Hän vastaa, kuolen etsien.
Tämän minä painan sydämeeni, sen tähden minä toivon.
Herran armoa on, ettemme ole aivan hävinneet, -
sillä Hänen laupeutensa ei ole loppunut: se on joka aamu uusi.
Jumalan läsnäolo laskeutuu, kun ihmiset huutavat Jumalan puoleen.
Sen voi nähdä ihmissilmin.
Kun menee kokoukseen, sitä tietää astuvansa sisään -
johonkin käsinkosketeltavaan.
15 vuotta sitten tämä oli vaarallisimpia paikkoja Ugandassa.
Alue tunnettiin Kampalan Beirutina.
Sotilaat käyttivät alueen asuntoja ja liikkeitä taisteluharjoituksissa
Toivottomuus roikkui alueen yllä.
Jumala johdatti alueelle nuoren evankelistan, Robert Kayanjan.
Hänen mukanaan tuli kuusi esirukoilijaa.
Robert ryhtyi hengelliseen taiste- luun sotilaita ja noitaa vastaan.
Noita levitti pelkoa.
Noita uhkaili esirukoilijoita. Nämä huusivat Jumalan puoleen.
Muutaman päivän kuluttua noita kuoli.
Noidan kuoleman jälkeen taivaat alkoivat avautua.
Kayanjan seurakunta kasvoi.
Nyt kirkkosalissa on 10 000 istumapaikkaa.
Sillä on 600 tytärseurakuntaa.
Ugandaa pidettiin toivottomana tapauksena.
Maan talous oli romahtanut.
Ihmiset häpesivät sitä, että he olivat Ugandasta.
Uganda alkoi kääntyä. Parantumisprosessi käynnistyi.
Muutos sai voimaa rukouksesta.
Rukous kuulosti mehiläisen surinalta.
Yöllä kuuli, kun kaikkialla rukoiltiin.
Paholainen joutui väistymään Kampalassa.
Toinen merkki herätyksestä on yhteys.
Jumalan työ ei ole yksittäisten ihmisten tai seurakuntien ansiota.
Kaupunginlaajuiset pastorikokoukset ovat yleisiä.
Jumala kutsuu rukoilemaan ja palvomaan yhdessä.
Puhumme ja rohkaisemme.
Tuomme yhteen ne, jotka rakastavat Jeesusta ja julistavat Sanaa.
Käyn joskus helluntaiseurakunnassa.
Kristusruumis kokoontuu yhteen.
Herätys on kaikille.
Kiitämme Jumalaa yhteydestä.
WHO:n aids-raporttikaan ei lannistanut uskovia.
Olemme todistaneet, miten aids parantuu.
Lääkärit ovat ihmeissään.
Minulla oli rintakipuja.
Aloin oksentaa.
Näiden piti olla parantumattomia.
Heillä oli aids.
Laihduin.
Heidän puolestaan rukoiltiin. He kokivat Jumalan kosketuksen.
Jumalan voima tuli alas. Tunsin sen.
Lääkärit suhtautuivat epäilevästi parantumisiin.
Miksi vaivauduit tulemaan tänne? Näytät uhrilta.
Epäilys vaihtui ihmetykseen.
Lääkäri ihmetteli, miten minä vielä elän.
Lääkäri totesi, että aids on poissa.
Sanottiin, että aids on poissa.
Oireet alkoivat poistua yksitellen.
Jumala paransi minut.
Tuhannet kertoivat samaa.
Lääkärinä olen todennut 372 henkilön parantuneen aidsista.
Uganda on ensimmäisiä maita, joissa aids-luvut ovat lähteneet laskuun.
Se on rukoustemme sekä Jumalan rakkauden ja armon ansiota.
Uganda on kannustanut pidättyväisyyteen ja uskollisuuteen
Olen vannonut, että jos Jumala parantaa minut, kerron kaikille
Minä en kuole vaan elän ja julistan Herran tekoja.
Jumalan voima on ilmestynyt myös politiikassa.
Uganda sai uuden alun poliittisesti.
Jumala nosti johtajia oikealla ajalla.
Paul Etiang on toiminut -
hallituksessa lähes jokaisessa virassa, myös pääministerinä.
Beatrice Byenkya on parlamentin jäsen Hoiman alueelta.
Haluan olla luja kaikessa mitä teen.
Stephen Oonyu on maan varapoliisikomentaja.
Uskon, että Jumala puhuu minulle työssäni.
Oonuy on nähnyt, miten Jumala on rauhoittanut mellakoita.
Kun Jumalan lapset rukoilevat, mikään ei ole mahdotonta.
Olen vienyt uskoni hallitustasolle.
Cecilia Atim-Ogwal on opposition johtaja.
Olen Kristuksen lähettiläs. En pelkää todistaa siitä.
Hallinnossa tapahtui muutoksia. Hengellinen ilmapiiri muuttui.
Ajattelimme: "Ugandan Jumala ei nukukaan."
Evankeliumi on saanut aikaan muutoksia hallintorakenteissakin.
Meillä on eettisten ja moraalisten asioiden ministeri.
Jumala asetti minut tähän asemaan.
Jumala tarvitsi lujan ihmisen kovaan tehtävään.
Kun synnyin uudesti, pyysin Jumalaa tarttumaan minuun, -
niin kuin Hän tarttui Sauliin Damaskon tiellä. Hän teki sen.
Miria Matembe muistaa päivän, jona hän esitteli ministerinsalkkunsa.
Hänen sanansa olivat profeetalliset.
Jumala vapautti Israelin lapset Egyptin orjuudesta.
Minä olen Ugandan Mooses.
Herra on asettanut minut johtamaan Ugandan -
moraalisesta rappeutumisesta ja korruptiosta oikeaan suuntaan.
Ugandasta saa alkunsa Niili, joka kuljetti Moosesta.
Ugandakin on tekemässä historiaa.
Hallitus haluaa tuoda eettiset ja moraaliset seikat -
mukaan päätöksentekoon.
Tiesin, että taistelu on kovaa, mutta Herra on kanssani.
Ugandassa on paljon korruptiota.
Tilanne on kuitenkin parantunut paljon 15 vuodessa.
Julia Sebutinde on presidentin nimittämä erikoissyyttäjä.
Hän on tunnettu korruptionvastaisuudestaan.
Hänen toimintansa herättää kunnioitusta.
Hän on uudestisyntynyt kristitty. Hän on pitänyt pintansa.
On ihmeellistä, että kansan moraali on parantunut.
Rikosluvut ovat laskeneet 50 prosenttia.
Uusi asenne vaikuttaa maan talouteen.
Positiivisia merkkejä on kaikkialla.
Toisin kuin ennustettiin, talous ei romahtanut.
Uganda on nopeimmin kasvavia talouksia Afrikassa.
Ugandan seurakunnat kasvavat.
Kahdessa viikossa seurakunta kasvoi 7 henkilöstä 2000:een.
Ei hullummin mieheltä, joka vauvana heitettiin roskikseen.
Sunnuntai-aamuisin meillä on viisi kokousta.
Tavoitamme 20 000 henkilöä.
Jumala kasvattaa muitakin seurakuntia.
Seurakunnissa on menossa voimakas herätys.
Joka päivä syntyy uusia seurakuntia ja palvelutöitä.
Kun olemme vapautuneet menneisyyden synneistä, -
meidän on keskityttävä Jumalan tarkoituksiin.
31. joulukuuta 1999
Uudenvuodenaattona 1999 -
Uganda valmistautui ottamaan vastaan uutta vuosituhatta.
Juhlassa oli jotakin erityistä.
Hän on johdattanut meitä ja muovannut kohtaloamme.
Presidentin vaimo Janet Museveni oli kutsunut seurakunnan johtajia.
Hän kertoi näystään.
Hän halusi järjestää uuden vuosi- tuhannen aattona kiitosjuhlan.
Hän halusi, että omistamme kansan takaisin Jumalalle.
Huomenta!
Onnellista uutta vuotta!
Teimme kansakuntana liiton Jumalan kanssa.
Sanoudumme irti epäjumalanpalvonnasta, -
noituudesta ja saatananpalvonnasta.
Presidenttipariskunta allekirjoitti sopimuksen.
Olemme palvoneet muita jumalia.
Sopimus oli kuin kappale Uudesta testamentista.
Teemme liiton Jumalan tarkoitusten ja Jeesuksen herruuden kanssa.
Kuningas kutsui koolle koko kansan pienimmästä suurimpaan.
Kuningas asettui pylvään viereen ja teki Herran edessä liiton.
Se oli alusta loppuun Jumalan työtä.
RUKOUSTEN YÖ
Kuvat kertovat jumalallisesta ironiasta.
Diktaattorit yrittivät kitkeä kristinuskon -
estämällä pääsyn kirkkorakennuksiin.
Se vain muistutti uskovia siitä, että seurakunta ei ole rakennus.
Kristinusko vietiin ulos stadioneille, -
pankkeihin, hotelleihin ja parlamenttiin. Se alkoi kukoistaa.
Jeesus sanoo Isälle: "Olen valmis Ugandaa varten."
Afrikan helmi oli valmis loistamaan taas.
Hirmuhallinnon aikana eläneet ihailevat sitä, mitä nyt tapahtuu.
Uusi elämä on tullut.
Uganda on kansakuntana valmis Jumalaa varten.
Se on kiistämätön ihme.
Ilman Herraa tämä ei olisi mahdollista.
Jumala toimi voimallisesti juuri näissä paikoissa, -
koska Hänet kutsuttiin sinne.
Ihmisten täytyy kutsua herätys alueelleen.
Se on halu, joka syvästi kaipaa Herraa.
Ihmiset rukoilevat ja etsivät Jumalaa.
He tajuavat, että Jumala on ainoa vastaus.
Jumala puhdistaa ja tekee kaiken uudeksi.
Jos kansani...
Meidän on ensin nöyrryttävä Jumalan edessä.
Jos kansani...
Voimme liikuttaa Henkeä vain rukouksillamme.
Joka kylässä, kaupungissa, alueella ja seurakunnassa on rukoiltava.
Jos kansani...
Herra, tarvitsemme Sinua. Tule. Emme pysty siihen yksin.
Ilmesty meille.
Jos kansani...
Herätys vaatii rukousta ja parannuksenteon kyyneleitä.
Isä, rukoilemme, että toteutat ihmisten sydämen halun.
Jumala välittää sydämestämme enemmän kuin mistään muusta.
Poista itsepäisyys ja epäusko.
Puhdas sydän vetää Jumalaa puoleensa.
Anna meille lihasydän, joka rakastaa Sinua.
Silloin kuulen taivaasta...
Jumala kuulee kansansa rukoukset
Hän kuulee sinua. Opit tuntemaan Jumalan uskollisuuden.
Annan anteeksi heidän syntinsä.
Kun opimme tuntemaan Jeesuksen henkilökohtaisesti, -
kaikki muuttui. Nyt meillä on toivo.
Ja minä teen heidän maansa terveeksi.
Ihmeitä on tapahtunut. Uganda ei enää palaa ennalleen.
Jumala on hyvä. Jumalan voima on muuttanut yhteisömme.
Kerran koko maailma saa kokea, -
kuinka Jumalan tahto täyttyy kansakunnissa.
Aika on lähellä.
Kuulen kaukaisen ukkosenjylyn. Se on kuin juna kaupungin laidalla
Henkesi meitä kehottaa: Laske alas taakkasi
Virvoita meitä
Virvoita meitä tulellasi
Virvoita meitä
Virvoita meitä tulellasi
MUODONMUUTOKSIA 3 ALKAA SINUSTA
Jumala lupaa Sanassaan vuodattaa lopun aikoina Henkensä.
Kun rukoilet, älä hellitä. Rukoile, kunnes jotakin tapahtuu.
Älä nuku. Nosta rukouksen tasoa maassasi. Älä hellitä.
Jos on kerran kokenut herätyksen, haluaa nähdä sen aina uudelleen.
Suomennos: Marianne Tenetz