o
Olen Jumalan lapsi Ethel Tamm
Olin viisivuotias tyttö, -
kun kaksi vuotta vanhemman veljeni piti sanoa isälleni jotain.
Hän sanoi: "Isä, tahdon tulla Jeesuksen lapseksi."
Itse leikin sillä aikaa ulkona.
Sisään tullessani näin veljeni ja isän rukoilevan.
Tunsin sisimmässäni suurta surua -
ja huudahdin: "Isä, minä tahdon myös!"
"Minäkin haluan Jeesuksen lapseksi"
Se oli lapsen todellinen toive.
Niin me rukoilimme, isä, veli ja minä.
Niin minun sopimukseni Jumalan kanssa sai alkunsa.
Sopimus on voimassa tähän päivään saakka.
Se on ollut täynnä koetuksia, elämän koettelemuksia.
Mutta Jumala on vienyt läpi kaikesta. Tiedän, että Hänellä on suunnitelma.
Jumala huolehtii ja parantaa sairauksista
7-vuotiaana tyttönä asuin perheeni kanssa Kiviõlissä.
Isäni oli paikallisen seurakunnan pastori.
Sairastuin ja minulle nousi kuume.
Äiti vei minut lääkärille.
Lääkäri lähetti takaisin kotiin.
Mutta kuume ei laskenut. Olin viikon 40 asteen kuumeessa.
Lääkärit eivät tienneet, mikä minulla oli.
Kuntoni heikkeni.
Viisi vuotta nuorempi siskoni oli tuolloin vasta 2-vuotias.
Hän pystyi kaatamaan minut, koska olin niin heikko.
Äiti oli valmis saattamaan minut taivaan kotiin.
Se oli hänelle suuri koetus.
Hän kysyi minulta: "Ethel, oletko valmis menemään Taivaan Isän luo?
Olin valmis. Tiesin, minne menen, jos kuolen.
Kiviõlin seurakunnalla oli rukousilta.
Isäni pyysi koko seurakuntaa rukoilemaan minun puolestani.
"Lääkärit eivät tiedä, mikä on vialla," hän sanoi.
Kun isä tuli takaisin kotiin, alkoi parantuminen.
Parin päivän päästä kuumetta ei enää ollut. Kuntoni nousi.
Kukaan ei tiedä, mistä oli kyse.
Mutta tarina muistuttaa hieman Aabrahamin ja Iisakin tarinaa.
Olenko valmis antamaan tyttäreni Jumalalle?
Vai pidänkö lapsestani kiinni, unohtaen Jumalan tahdon?
Tuo kokemus on kantanut minua koko elämäni.
Jumalan tahto oli parantaa minut -
ja näyttää suurta voimaansa sen kautta, kun seurakunta rukoilee.
Jumala teki ihmeen. Paranin.
Aluksin luen Daavidin Psalmin 127 alkujakeet.
Sitten jatkan Psalmin 128 alkujakeilla.
"Jos Herra ei huonetta rakenna, -
niin sen rakentajat turhaan vaivaa näkevät.
Jos Herra ei kaupunkia varjele, niin turhaan vartija valvoo.
Turhaan te nousette varhain ja myöhään menette levolle -
ja syötte leipänne murheella."
Autuas on jokainen, joka pelkää Herraa, joka vaeltaa hänen teillänsä.
Sinä saat nauttia kättesi ansion; onnellinen sinä, sinun käy hyvin!"
Aamen! Tapahtukoon meille näin!
Laulamme nyt kaksi laulua.
Mietitään laulunsanoja ja rukoillaan Jumalan puoleen.
Sen jälkeen kutsumme veljemme meitä palvelemaan.
Jumala vastaa rukouksiimme ihmeellisesti
Kerron rukouksen voimasta, minkä olen elämässäni nähnyt.
Miten kuunnella sydäntään ja rukoilla?
Oli lauantai aamu.
Meidän kotona lauantait ovat aina täysiä työpäiviä.
Naiset teevät sisätöitä, miehet työskentelevät ulkona.
Yhtäkkiä tunsin sydämessäni tarvetta rukoilla poikani puolesta, -
joka teki ulkona töitä.
En ymmärtänyt syytä.
Rukoilin: "Jeesus, pidä sinä huolta!" Mutta en ymmärtänyt, miksi.
Rukoilin ja rukoilin.
Katsoin pihalle ja näin Henrin kantamassa puita.
Puut olivat suuren paneelin luona.
Paneeli alkoi kaatua. 1500-kiloinen paneeli.
En ehtinyt ennen paneelin kaatumista pihalle.
Tulin ulos ja näin Henrin ryömimässä pois paneelin ja suuren kiven välistä.
Paneeli putosi puukärryjen ja kivennurkan päälle.
Henri ei siis jäänyt paneelin alle.
Kun Henri nousi ylös, -
ymmärsin miksi tunsin tuona aamuna suurta tarvetta rukoilla.
Ymmärsin, että meidän tulee rukoilla lähimmäisillemme suojelusta.
Jumala vastaa rukouksiimme ihmeellisellä tavalla.
Jumala ei sammuta sitä, mitä Hän on sytyttänyt.
Sydämessäni on suuri toive, -
että herätyksen aalto nousisi taas.
Mutta tiedän, että sitä pitää rukoilla.
Tulee olla yhteydessä Jumalan kanssa, rukoilla Häneltä apua.
Ridalassa olemme tehneet tätä seitsemän vuotta joka torstai ilta.
Ihmiset kokoontuvat rukoilemaan, että tulisi uusi herätyksen aika.
Että Jumala voisi tehdä jotai yhtä suurta kuin 130 vuotta sitten.
Tiedämme, että Jumala ei kertaa itseään.
Mutta tunnemme sydämissämme tarpeen rukoilla.
Rukoilla niin kauan, kunnes jotain tapahtuu.
Taivas aukeaa ja ihmisten sydämet päätyvät Jumalan käsiin.
Rukoilemme läheistemme, Ridalan ja Läänemaan kansan puolesta.
Tiedämme, että Jumala kuulee rukouksemme ja vastaa.
Rukoilemme Jumalalta myös kärsivällistä mieltä.
Ihmisillä on taipumus väsyä.
Käännös: Sanna Pitko