Opiskellessani ulkopolitiikkaa -
Columbian yliopiston Lähi-idän instituutissa, -
suoritin monia kursseja Lähi-idän konfliktista.
Lähi-idän konfliktia tutkittiin lukukausi toisensa jälkeen -
kuin se olisi maailman monimutkaisin konflikti, -
vaikka se lienee maailman helpoin konflikti selittää.
Se voi olla vaikein ratkaista, mutta se on helpoin selittää.
Pähkinänkuoressa toinen osapuoli haluaa toisen osapuolen kuolevan.
Israel haluaa olla olemassa juutalaisvaltiona ja elää rauhassa.
Israel tunnustaa myös palestiinalaisten oikeuden omaan valtioon ja rauhaan.
Useimmat palestiinalaiset ja monet muut muslimit ja arabit -
eivät kuitenkaan tunnusta Israelin oikeutta olemassaoloon.
Näin on ollut vuodesta 1947, jolloin YK äänesti -
Palestiinan jakamisesta juutalaisvaltioksi ja arabivaltioksi.
Juutalaiset hyväksyivät YK:n jaon, -
mutta yksikään arabi- tai muslimimaa ei hyväksynyt sitä.
Kun brittien hallinto päättyi 15. toukokuuta 1948, -
kaikkien ympäröivien maiden, -
Libanonin, Syyrian, Irakin, Transjordanian ja Egyptin, armeijat -
hyökkäsivät päivän vanhaan Israeliin tarkoituksenaan tuhota se.
Maailman yllätykseksi pieni juutalaisvaltio selvisi.
Sitten se tapahtui taas.
Vuonna 1967 Egyptin diktaattori Gamal Abdel Nasser -
ilmoitti suunnitelmansa "tuhota Israel", kuten hän asian ilmaisi.
Hän vei joukkonsa Israelin rajalle, -
ja myös ympäröivien arabimaiden armeijat ryhmittyivät hyökkäykseen.
Israel iski ennaltaehkäisevästi Egyptiin ja Syyriaan.
Israel ei iskenyt Jordaniaan ja anoi, ettei maa liittyisi sotaan, turhaan.
Ja ainoastaan sen takia Israelin haltuun jäi alue Jordanialta, -
tarkalleen ottaen Jordanjoen länsiranta.
Sodan jälkeen arabijohtajat menivät Sudanin Khartumiin -
ja julistivat kolme kuuluisaa 'eitä', ei tunnustamista, ei rauhaa, -
ei neuvotteluja.
Mitä Israelin olisi pitänyt tehdä?
Israel teki niin, että kymmenisen vuotta myöhemmin, vuonna 1978, -
Israel luovutti koko Siinain niemimaan Egyptille.
Alue on suurempi kuin Israel itse, ja siellä on öljyä.
Egyptillä oli uusi johtaja, ja maa allekirjoitti rauhansopimuksen.
Israel antoi maata vastineeksi rauhasta Egyptiin kanssa.
Se on aina ollut valmis tekemään samoin palestiinalaisten kanssa.
Palestiinalaisia on vaadittu ainoastaan tunnustamaan Israel juutalaisvaltiona -
ja lupaamaan elää rauhassa sen kanssa.
Israel ehdotti maata vastineeksi rauhasta esimerkiksi v. 2000.
Se suostui antamaan palestiinalaisille valtion, Länsirannasta yli 95 % -
ja koko Gazan, mutta palestiinalaisten johtajat hylkäsivät tarjouksen -
ja vastasivat lähettämällä itsemurhaterroristien aaltoja Israeliin.
Palestiinalaisten radio, televisio ja opetussuunnitelma -
syytävät terroristien ihannointia, juutalaisten demonisointia, -
ja päivittäin toistuvaa viestiä, että Israelin pitäisi lakata olemasta.
Lähi-idän kiistaa ei ole vaikea selittää.
Yksi osapuoli haluaa toisen kuolevan.
Hamasin, Gazan hallitsijoiden motto on: -
"Rakastamme kuolemaa yhtä paljon kuin juutalaiset rakastavat elämää."
Maailmassa on 22 arabivaltiota Atlantilta Intian valtamerelle.
Maailmassa on yksi juutalaisvaltio.
Se on suunnilleen New Jerseyn kokoinen.
Pikkuinen El Salvador on suurempi kuin Israel.
Lopuksi ajattelepa näitä kahta kysymystä: -
Jos Israel laskisi aseensa ja ilmoittaisi: "Emme taistele enää", -
mitä tapahtuisi?
Ja jos arabit laskisivat aseensa ja ilmoittaisivat samoin, -
mitä tapahtuisi? Ensimmäisessä tapauksessa -
Israelin valtio tuhoutuisi saman tien ja juutalaiset tapettaisiin.
Toisessa tapauksessa seuraavana päivänä olisi rauha.
Kuten alussa sanoin, ongelma on helppo kuvailla: -
yksi osapuoli haluaa toisen kuolevan, ja jos se ei haluaisi, olisi rauha.
Muista: maantieteellisellä Palestiinan alueella -
ei ole koskaan ollut valtiota, joka ei ollut juutalainen.
Israel on kolmas juutalaisvaltio tällä alueella.
Siellä ei koskaan ole ollut arabivaltiota, palestiinalaisvaltiota, -
muslimivaltiota tai mitään muutakaan valtiota.
Miksi siis yhden El Salvadorin kokoisen juutalaisvaltion -
ei voida sallia olla olemassa?
Se on Lähi-idän ongelma. Olen Dennis Prager.
Liity Prager-yliopistoon! Tilaa YouTube-kanavamme.
Kurssin mahdollisti Adam ja Gila Milsteinin perhesäätiö.