JOOSEPI LUUD
3000 aastat tagasi sai Iisraeli kuningriik jagatud kaheks
Eebali ja Gerisimi mäe vahel.
Sündis kaks uut kuningriiki.
Juuda kuningriik lõuna pool ja Iisraeli kuningriik põhja pool.
Juudid on lõunapoolse Juuda kuningriigi järeltulijad.
Teame juutide elust üsna palju.
Pühal Maal elab aga ka väike osa põhjapoolse kuningriigi järeltulijaid.
Nemad kutsuvad endid samaarlasteks.
Dokumentaalfilm "Joosepi luud"
jälgib samaaria kogukonna elu Gerisimi mäel
ühe piibliaasta jooksul.
2021. aasta aprillist 2022. aasta märtsini.
JOOSEPI LUUD
Abood Cohen on samaaria ülempreestri pojapoeg.
Tema juhatab meid terve aasta vältel.
Minu nimi on Abood. Ma olen Gerisimi mäe giid.
Minu vanaisa on selle kogukonna ülempreester.
Tema nimi on Obadja ja mulle on antud tema järgi sama nimi.
Ma armastan väga oma kultuuri ja kogukonda.
Mulle meeldib rääkida ja jagada meie traditsioonidest ja ajaloost.
Samaarlaste uus aasta algab 11. aprillil.
Kas sa võid meile sellest rääkida?
See on väga tähtis päev, kuna Tooras on kirjutatud,
et sellest päevast algab uus aasta. Jumal ütles nii Iisraeli rahvale.
Ja veel on kirjutatud, et selle kuu 14. kuupäeval
tuleb pidada paasapühi, mis on me jaoks kõige tähtsam päev.
Me tähistame seda päeva kolmetunnise palvega.
Laulame ilusaid laule, muu hulgas Moosese mere taandumise laulu.
Ka palju muid ilusaid meloodiaid. See on väga tähtis päev.
Mis aasta on teil praegu?
Praegu on meil aasta 3659.
Nii kaua aega tagasi tuli Iisraeli rahvas Pühale Maale.
Miks te arvestate aega selle järgi?
Kuna kogu Tooras räägitakse Püha Maa tõotusest
Iisraeli rahvale, Aabrahamile, Iisakile ja Jaakobile.
See tõotus on Tooras niivõrd tähtis,
et Iisraeli rahva sisenemisest Pühale Maale
on saanud unustamatu sündmus.
Kõik sugupõlved peavad meeles, et Jumal on viinud täide oma tõotuse
ja toonud nad tagasi tõotatud maale.
Mitmes aasta teil praegu oligi? - 3659. aasta.
Seega olete olnud siin maal 3659 aastat.
Jah, siin on kõigi sugupuude esindajad,
kes pärinevad 3659 aastat tagasi elanud ülempreestritest.
Sugupuu algab ülempreestrist Eleasarist,
kes oli Aaroni poeg ja Moosese vend, kuni minu vanaisani välja.
See hõlmab 130 sugupõlve ja 130 ülempreestrit.
Peame järge seniajani.
Esimese kuu 14. päeval tähistab samaaria kogukond paasapüha.
Nad teevad seda siiani, nagu seda tehti Moosese ajal.
2. Moosese 12:3: "Selle kuu kümnendal päeval
võtku iga perevanem tall, igale perele tall."
2. Moosese 12:5: "Tall olgu teil veatu, isane, üheaastane..."
2. Moosese 12:6: "Säilitage see enestele
kuni selle kuu neljateistkümnenda päevani;
siis kogu Iisraeli kogunenud kogudus tapku see õhtul!"
2. Moosese 12:8: "Ja nad söögu liha selsamal ööl; tulel küpsetatult..."
Õnnistatud on Jaakobi sugu, kust nad on võrsunud.
Kuussada tuhat, kes sündisid seitsmekümnest hingest.
Kes võib mõõta nende suurust või jätta nende kiitmist?
Aabrahami põldude vihud, Temalt, kes vannub enda nimel.
Jumala armu lastele see anti -
Pühakiri Siinai mäe jalamil.
Ja nad ei unustanud oma pääsemist.
Ta oli neile meelde tuletanud need kaasa võtta.
Sest nende Issand tuletas neile meelde: "Teie olete Joosepi luud."
Joosep oli enne surma suur ja pärast surma veelgi suurem.
Tema luid kandis suur prohvet nimega Elohim.
Tema oli meie Peavalitseja käsi.
Paasaohvri ajal tehakse laubale talle verega märk.
Milleks?
Sellele on kaks vastust.
Esimene on see:
kui Jumal tappis kõik egiptlaste esmasündinud,
käskis Ta iisraellastel märkida oma maja mezuzah'id,
mis olid maja uksepiidad, ja neid verega piserdada.
Selleks, et kui surmaingel tuleb, läheb ta verd nähes majast mööda.
Esimene põhjus on niisiis seda imet meenutada.
Teine põhjus on, et kui meie lapsed seda näevad,
siis nad küsivad, miks me seda teeme.
Neil tärkab huvi.
Niimoodi saame seda lugu anda edasi järgmistele põlvkondadele.
Mida tähendab talle veri sinu jaoks?
Mina näen, et sedakaudu saan Jumalale lähemale.
Ning ma näen selles ka elu ja surma.
Kui miski on sulle kallis...
See tall oli meil 14 päeva, enne kui see ohverdati.
Selle aja jooksul tekib sul tallega hea suhe.
Ta muutub sulle kalliks, sest ta on sinu oma.
Kui sa ohverdad midagi, mis on sulle kallis,
siis näitad sa Jumalale, et oled valmis sellest lahti ütlema.
Ohverdamine tähendab jõuda Jumalale lähemale,
anda ära midagi, mida armastad, Jumala nimel.
Najeh Ahed Cohen on samaaria preester.
Ta on Gerisimi mäel ka üks samaaria kogukonna neljast kantorist.
Paasapühade tseremoonia lõpus
laulavad samaarlased laulu "Ambarak".
Miks samaarlased laulavad, et nad on Joosepi luud?
Jumala ja Aabrahami vahel oli leping.
Leping läks Aabrahamilt Iisakile ja Jaakobile ning edasi Joosepile.
Joosep palus oma vendi,
et tulevane põlvkond viiks tema luud kaasa Pühale Maale,
märgiks, et Jumal peab oma lepingut.
Kas samaarlased usuvad, et nad on Joosepi järeltulijad?
Samaarlased teavad, et nad on Jaakobi kahe poja järeltulijad.
Esimene oli Leevi.
Leviidid olid pühas teenistuses ning igatpidi religiooniga seotud.
Teised, kellest põlvneme, on Joosep, Efraim ja Manasse.
Kuidas te ennast Iisraeli osana näete?
Me peame ennast iisraellasteks samamoodi nagu juudid.
Me kõik oleme iisraellased, olgu juudid või samaarlased.
Laul "Ambarak" tuletab samaarlastele meelde,
et nemad on siin Pühal Maal nagu Joosepi elavad luud.
Siia on maetud ka Joosepi päris luud.
Joosep suri Egiptuses. Mis tema luudest sai?
Egiptlased matsid Joosepi ihu Egiptusesse.
Iisraellased hoidsid tema luud alles ning tõid need lahkudes kaasa.
Miks võtsid iisraellased Joosepi luud endaga kaasa?
Joosep teadis, et Iisraeli rahvas jääb Egiptusesse pikaks ajaks.
Ta lubas oma järeltulijatele, et nad naasevad omale maale.
Ta käskis neil oma luud kaasa viia.
Kuhu on Joosepi luud siin maal maetud?
Joosepi haud asub Nabluse idaosas Tell Balata lähedal. Seda näeb siit.
Joosepi haud on niisiis Piibli linna Sekemi iidse värava ees.
Tänapäeval kutsutakse Sekemi varemeid Tell Balataks
ja varemete ümber olevat linna Nabluseks.
Kas te külastate tihti Joosepi hauda?
Millal iganes mul on võimalus,
lähen sinna palvetama ja palun Jumalalt õnnistust.
Miks matsid iisraellased Joosepi luud just siia?
Kui Jaakob õnnistas oma 12 poega,
andis ta Joosepile Sekemist kõige suurema osa.
Nüüd seisame Gerisimi mäel.
Millisele suguharule see anti, kui iisraellased Pühale Maale tulid?
See anti Efraimile, Joosepi pojale.
Nii et te elate ikka selles piirkonnas,
mille Joosepi pojad said pärast Egiptusest naasmist?
Muidugi.
Suvi on Gerisimi mäel kuum ja kuiv.
Enne šavuoti pidustusi
puhkeb samaaria küla lähedal suur metsatulekahju.
Pooled samaarlased elavad Tel Avivi lähedal Holonis.
Neil on ka väikesed korterid Gerisimi mäel,
et nad saaksid tulla siia pühi tähistama.
Järgmine tähtpäev on šavuot.
Šavuot on 50 päeva pärast paasapüha esimest sabatit.
Viimasel nädalal pärast seitset sabatit
on meil pühapäeval, esmaspäeval ja teisipäeval palve.
Samaarlaste religioonis on teine kõige pikem palve kolmapäeval
ning seda nimetatakse Siinai kohtumiseks.
Mooses läks Siiani mäele ja oli seal 40 päeva koos Jumalaga.
Ta ei joonud ega söönud 40 päeva.
Ta õppis Jumalalt tarkust ja sai Temalt Toora.
Selle sündmuse meelespidamiseks on meil 18 tunni pikkune palve.
Me loeme kogu päeva Toorat, kõiki viit Moosese raamatut.
Esitame ilusaid laule ja meloodiaid.
Kõik tulevad kokku ja joovad sünagoogis isegi teed.
See on ainus püha, kus meil on lubatud sünagoogis teed juua.
Nii saame lõõgastuda ja seda tähtsat päeva meeles pidada.
Laupäeva õhtul või pigem pühapäeva hommikul
toimub aasta teine palverännak, mida kutsutakse šavuoti palverännakuks.
Samaarlased ärkavad kell kaks öösel üles
ja lähevad vanasse sünagoogi, kus algab palverännaku palvus.
Kell neli hommikul loeb kantor palve,
mis juhib rahva mäe otsa.
Palves öeldakse: "Me kiidame sind, meie Issand, ja teeme sinu tahet."
Meil on kas üks või kaks kantorit, kes palverännakut juhatavad.
Nad kannavad Toora rullraamatuid.
Minnakse mäest üles.
Siis tulevad välja ka inimesed, kes sünagoogi ei tulnud.
Nad liituvad rahvaga, kes läheb üles mäele.
Paljud tulevad ka pealt vaatama.
Eriti fotograafid, kes pildistavad seda ilusat hetke.
Siis peatutakse ühes teatud kohas, kus algab palvuse teine osa.
Kantor ütleb: "Olgu sa igal aastal terve."
Siis jätkub rännak mööda treppe üles.
Palvetame: "Andesta meile ja meie isadele, oo Issand."
Tõus on aeglane,
kuid tunneme, et see on tegelikult väga põnev.
Hakkame mäe otsa jõudma ning kõik on rõõmsad.
Palvetame neid palveid kogu oma südamest.
Me läheme Gerisimi mäele seetõttu,
et see on püha paik.
Üks kirjakohtki ütleb, et "jaga õnnistust Gerisimi mäel".
Siis peatume kolmandas paigas, kus on 12 kivi,
millesse on graveeritud 12 Iisraeli suguharu nimed.
Siis ütleb kantor: "Olgu teie aastad õnnistatud."
Siis loetakse ka kirjakoht, mis räägib sellest,
et Jumal käsib Gerisimi mäele jõudes püstitada 12 kivi.
Me ütleme seda kirjakohta vähemalt viis korda.
Meie järgmine paik on nurgakivi ees.
Usume, et seal oli teenistustelk ning et see on kõige tähtsam paik.
Tavaliselt on mäe otsas päris külm,
kuid see ei sega meid palvetamast.
Lauludega, mida laulame,
palume ühtlasi Jumalalt õnnistust, andestust ja tarkust,
et meie traditsioonid ja kogukond säiliksid.
Oleme näinud raskeid aegu,
kuid Jumal on meid ka tragöödiatest päästnud.
Kella viie-kuue paiku hommikul ühinevad meestega ka naised.
Mõned ühinevad meestega palves, osa läheb aga Iisaki altarile.
Siis tuleb ülempreester.
Enne seda loetakse üks kindel palve.
Seejärel ütleb ülempreester Aaroni õnnistussõnad.
See oli ilus tuuline palverännak, mulle see väga meeldis.
Gerisimi mäel asuval samaaria kogukonnal
on palju pere- ja kogukondlikke pidustusi.
Kihluspeod.
Koolilõpupeod.
Pulmad.
Samaaria pulmades pidutsetakse mitu päeva.
Samaarlased, kes elavad Gerisimi mäel,
elasid varem Sekemis, tänapäeva Nabluses.
Nad liikusid Gerisimi mäele kõigest 30 aastat tagasi
esimese intifada ajal.
Paljude samaarlaste majad on Nabluses veel alles.
Mõned aastad tagasi renoveeriti Nabluse sünagoog.
Vahel käivad nad seal palvetamas.
Suve lõpul oli veel üks palvus.
Sügisesed pidustused algavad trompetite pühaga.
Muinasheebrea keeles on see jom teruah.
See tähendab "See peab olema püha"
ja "Sa ei tohi teha ühtegi tegu".
See on nagu sabat, mida peame samuti pühapäeval.
See algab seitsmenda kuu esimesel päeval
ja sel ajal tuleb täita kindlaid käske.
Iisraellased peavad minema leviitide juurde,
andma ohvri ning ütlema muinasheebrea keeles järgmise palve:
"Õnnista meid taeva südamest,
õnnista oma Iisraeli rahvast!"
Me tähistame seda kolme pika palvusega.
Üks neist algab päikeseloojangul ja teine algab hommikul.
Sellega tähistame seitsmendat kuud,
mis on tähtsaim kuu samaarlaste jaoks ja iisraellaste religioonis.
Kas nende pidustuste ajal puhutakse ka trompetit või šofarit?
See traditsioon oli varem sagedasem.
Kui me veel Sekemis elasime
ega tahtnud tõmmata enda kõrval elavate rahvaste tähelepanu,
lõpetasime šofari kasutamise.
Sellest on kahju.
Tänu Jumalale on see traditsioon hiljuti tagasi tulnud.
Trompetite püha algab sünagoogis palvega.
Hommikul külastavad samaaria mehed inimeste kodusid.
Miks?
Kuna pühad toimuvad seitsmenda kuu alguses, on see väga rõõmus aeg.
Oleme pidustuste ootuses,
sest peagi on käes jom kipur ning pärast seda sukkot ja palverännak.
See on väga rõõmus aeg.
Kõik, kes pole leviitide perest,
lähevad hommikul leviitide peredele külla,
soovivad neile head uut aastat, laulavad ja söövad nendega.
Laual on häid toite ning alkohoolset arakit.
Nii et see on tõesti pidu.
Mõni päev pärast palverännakut on leviitide kord.
Nüüd lähevad külla nemad ja soovivad õnnistatud uut aastat.
See tugevdab kogukonna ühtsust
ning murrab kogukonna sees olevaid tõkkeid.
Kui kellelgi on omavahel mingi probleem,
siis lepitakse ära, suudeldakse üksteist põsele ja soovitakse õnnistusi.
Trompetite püha ja jom kipur'i vahel on kümme päeva.
Kas ka siis toimub midagi?
Nende päevade jooksul, mida me kutsume kümneks andestuse päevaks,
on hommikul ja õhtul palvused.
Enne päikesetõusu ja pärast päikeseloojangut.
Palvus on tunni-pooleteise pikkune.
Seal loetakse Toora viimaseid kirjakohti.
Loeme neid Toora kohti ja laulame ilusaid meloodiaid.
Seda meloodiat armastatakse,
see on poeetiline ja väga südamelähedane.
Ühe palve ajal paistab, nagu te peseksite ennast. Miks te seda teete?
Selle palve ajal me ütleme:
"Halasta meie peale oma halastuse ookeanis."
Me justkui peseme endid Jumala halastusega.
Hašem'i halastusega.
Kümnendal päeval enam palvet ei ole
ning pärast seda ongi jom kipur.
Kuidas samaarlased jom kipur'i ehk lepituspäeva tähistavad?
Jom kipur'i tähistatakse seitsmenda kuu kümnendal päeval.
Ootame, et päike loojuks.
Palvus algab tund enne päikeseloojangut.
Kõik tulevad palvele korraga, mitte ükshaaval.
Palve kestab sünagoogis 25 tundi järjest.
Seal ei pea kogu aja olema.
Inimesed võivad tulla, vahepeal puhkama minna ning tagasi tulla.
Palvus aga ei katke.
Ka samaarlased paastuvad jom kipur'i ajal. Kuidas seda tehakse?
Päikeseloojangu ajal puhutakse sünagoogis šofarit.
Siis hakkavad kõik paastuma, nii noored kui vanad.
Ainult rinnapiimal olevad beebid ei paastu.
Miks lapsed paastuvad?
Sest Tooras on öeldud, et kõik, kes sellel päeval ei kannata,
lõigatakse oma rahvast ära.
Paast kestab 24 tundi,
mille viimastel tundidel kogunevad meeste juurde ka naised.
Nad ootavad jom kipur'i armastatuimat laulu halastuse merest.
See on kogukonnale väga kallis ja see esitatakse kõige lõpus.
Head päevad ja õnnistus, andestuse ja lepituse päevad
Uurimi ja tummimi päevad, vürtside-viirukite päevad
Valgust andva lambi päevad, püha laua päevad
Halastuse Meri, andesta, ja päästa meid patust
Kõige Pühama päevad ja pühade preestrite päevad
Need me täiuslikkuse päevad ja me kuningriigi päevad
Kogudusetelgi majesteetlikkus, Issanda au täidab selle
Halastuse Meri, andesta, ja päästa meid patust
Jom kipur tähendab samaarlastele päeva,
mil me oleme teadlikud oma pattudest ja vajadusest puhastuda.
Selleks tuletame meelde seda, mida Jumal on meie heaks teinud.
Enne sukkot'i, kuna see on rõõmupidu.
Ka sukkot'i ajal meenutame,
et saame minna taevasse ilma patuta.
Seetõttu on see tähtis.
Niipea kui lepituspäev ehk jom kipur on läbi,
hakkavad samaarlased valmistuma lehtmajade pühaks ehk sukkot'iks.
Kuidas samaarlased sukkot'i tähistavad?
Tooras on kirjutatud, et võetaks nelja sorti puuvilju ja lehti.
Just ilusaid puuvilju. Võetakse granaatõunu, sidruneid,
samuti etroge, mis on ilusad tsitruselised.
Lisatakse ka teisi puuvilju.
Seejärel tehakse lae alla toestik ja viljadest kujundid.
Tehakse erinevaid kujundeid elektrijuhtmetest.
Puuviljad riputatakse nende külge.
Me teeme seda, et meeles pidada imet, mis toimus Siinai kõrbes,
kui Jumal kaitses iisraellasi kuuma päikese eest.
Meenutame seda imet ning hoiame puuvilju toas seitse päeva.
Need lõhnavad hästi ja näevad ilusad välja.
Kogukonnas minnakse üksteise lehtmaju vaatama.
Külalisi on ka üle maailma.
Samaarlaste lehtmajad on majas sees. Miks see nii on?
Seda hakati tegema, kui elati Nabluses, Sekemis.
Teised sealsed rahvad ei mõistnud, kes samaarlased on.
Neid peeti ebajumala kummardajateks.
Nad ei tahtnud, et neid valesti mõistetaks.
Nad tahtsid oma identiteeti varjata.
Lehtmaja välja pannes justkui ütled kõigile, et oled samaarlane.
See ei olnud teatud ajal vastuvõetav.
Kuidas samaarlased sukkot'i veel tähistavad?
Meil on jällegi palverännak, mis on esimesel päeval.
Sukkot'i palverännak on kolmas palverännak.
See on ühtlasi aasta viimane palverännak.
See algab kolm päeva pärast jom kipur'i, kui lehtmajad on valmis.
Kui lehtmajad on valmis, läheme mäe otsa ja palvetame.
Seejärel tuleme mäest alla ja tähistame sukkot'i seitse päeva.
Pidustuste ajal süüakse ka palju magusat. See on rõõmus aeg.
Pärast jom kipur'i tunneme, nagu oleksime taevas.
Et Jumal on meid õnnistanud,
andnud meile maa ja puuviljad, hea vee ja veini.
Oleme Jumalale tänulikud, et võime elada rahus omal maal.
Sukkot kestab seitse päeva.
Kuidas te tähistate viimast, kaheksandat päeva?
Kaheksandal päeval on üks pikk kaheksatunnine palvus.
Meil on just selleks päevaks mõeldud ilusad luuletused ja laulud.
Kantor laulab neid laule meiega koos.
Me tõstame Toorat mitu korda üles
ning tsiteerime kirjakohta, kus räägitakse kaheksandast päevast.
Sellel päeval peab Iisraeli rahvas minema leviitide juurde
ning kuulutama õnnistust, mis on kirjas Tooras.
Me täname Jumalat eelmise aasta õnnistuste eest.
Samuti palvetame, et ka uus aasta võiks olla õnnistatud.
Teil oli kaheksanda päeva palvusel ka naisi.
Kui tihti võtavad naised osa sünagoogi palvustest?
Naised võtavad osa kõikidest pidustustest ja palvustest.
Nad tulevad tavaliselt neli-viis tundi pärast algust,
kuid mõned naised on seal ka jom kipur'i ajal, kogu palveaja.
Nad tulevad, et võtta vastu õnnistus Abisha rullraamatust.
Nad palvetavad Jumala poole.
See on nende viis, kuidas osa olla.
Mis on Abisha rullraamat?
See on raamat, mis on kirjutatud 3500 aastat tagasi.
Selle on kirjutanud Iisraeli kolmas ülempreester, kelle nimi oli Abisha.
Raamatu alguses ta kirjutab, et mina olen Abisha, Pinchase poeg.
Iisraellased olid selleks ajaks olnud Pühal Maal 13 aastat.
See on alles hoitud kümneid põlvkondi.
Abisha rullraamat ja samaarlaste Toora
on kirjutatud teistsuguste tähtedega kui juutide Toora.
Mis on muinasheebrea keele päritolu?
Samaarlased ja juudid olid varem üks rahvus, iisraellased.
3000 aastat tagasi aga tekkis kaks eri riiki.
Iisraeli kuningriik lõunas ja Juuda kuningriik põhjas.
Varem nad kasutasid samu tähti ja rääkisid sama keelt,
kuid nii põhjas kui ka lõunas toimusid ülestõusud.
Babüloonlased ajasid Juudast juudi rahva minema.
Kui juudid tulid tagasi, oli nende seas ka rabi Esra.
Tema muutis meelega muinasheebrea keele tähed uueks.
Muinasheebrea keel nii-öelda jäeti samaarlastele.
Niisiis, meie kasutame keelt, milles kirjutati 3000 aastat tagasi Toora.
Juudid aga kasutavad heebrea keele assüüria varianti,
mida kirjutatakse ja ka hääldatakse erinevalt.
Kas kõik samaarlased oskavad muinasheebrea keelt?
3-4-aastaselt hakkavad lapsed sünagoogis kaasas käima
ja kuulevad seda keelt palvetes.
Vanemaks saades, umbes 6-7-aastaselt,
hakkavad lapsed käima tundides.
Nad õpivad seal muinasheebrea keelt,
nad õpivad tähti lugema ja ka kirjutama.
Nii et kõik kasvavad kogukonnas üles muinasheebrea keelega.
Kas ka tüdrukud? - Jah, ka tüdrukud õpivad seda juba noorelt.
Samamoodi nagu poisidki. See on nii tähtis.
Nii hoiame oma keelt alles.
Kas te räägite muinasheebrea keeles üksteisega või on see püha keel?
See on kindlasti püha keel.
Me ei räägi selles keeles üksteisega.
Kasutame seda ainult palvetes, tseremooniatel, pidustustel -
kõiges, mis on seotud religiooniga.
Miks kasutavad samaarlased endiselt muinasheebrea keelt?
Me usume, et Toora kirjutati algselt muinasheebrea keeles.
Me usume, et see kirjutati muinasheebrea tähtedega.
Hiljem tehti sinna muudatusi, võib-olla ka häälduses.
Meie aga usume, et Toora keelt ei oleks tohtinud muuta.
Samaarlaste küla Gerisimi mäel on tuuline paik.
Lisaks tuulele on 3659. aasta talv pikk, külm ja vihmane.
Metsalillede õitsemine jääb rohkem kui kuu aega hiljaks.
Selgel talvehommikul võib Gerisimi mäelt näha Hermoni mäge.
Nende vahemaa on umbes 150 kilomeetrit.
Külmad ja vihmased ilmad saabuvad uuesti hiliskevadel
ning kestavad kuni samaarlaste aasta lõpuni.
Viimane kuu on üks ajaloo külmemaid.
3659. aasta lõpul ehitavad samaarlased uue varikatuse
Gerisimi mäel olevasse paasapüha ohverdamispaika.
Nädal enne aasta lõppu teatatakse haruldasest arheoloogilisest leiust.
Gerisimi mäe kõrval olevalt Eebali mäelt on leitud amulett.
See pärineb ajast, mil iisraellased naasid Egiptusest tõotatud maale.
Kui iisraellased maale tagasi pöördusid,
kinnitasid nad oma lepingut Jumalaga Sekemis,
Gerisimi ja Eebali mäe vahel.
Piibli järgi kuulutati õnnistuste leping välja Gerisimi mäel
ja needused Eebali mäel.
Eebali mäelt leitud amulett on needuse amulett.
Amuletil on kirjas käsu needused.
Sellel esineb kaks korda Iisraeli Jumala Jahve nimi.
See on vanem kui ükski Pühal Maal teadaolev heebreakeelne kirjutis.
Amulett leiti mulla märjal sõelumisel.
Muld pärineb Adam Zertali väljakaevamistelt,
mis tehti Eebali mäel umbes 40 aastat tagasi.
Märgsõelumise projekti juhtis dr Scott Stripling.
See väike volditud pliiamulett kinnitab kahte asja.
Iisraellased sisenesid tõotatud maale, nagu on kirjutatud Piiblis.
Amulett on nooremast pronksiajast,
mis algas 3600 aastat tagasi.
Amulett kinnitab ka seda,
et maale naastes räägiti muinasheebrea keelt.
Oleme jälginud samaarlaste elu Gerisimi mäel kogu 3659. aasta vältel.
Räägime nüüd natuke sellest, kuidas näevad samaarlased tulevikku.
Abood Cohen, sa abiellud sel suvel kauni samaaria tüdrukuga.
Teil on Gerisimi mäel peagi valmis oma korter,
kuhu te kolite juulis, peale pulmi.
Millised on su mõtted oma tuleviku kohta?
Ma mõtlen sellest, mitu last ma saan, mis ma neile nimeks panen.
Et kas ma saan näiteks poja,
kes on niivõrd huvitatud meie traditsioonidest ja koššerist,
et temast saab kantor.
Võib-olla saab minust tulevikus Cohen Gadol, ülempreester.
Ma olen preestrite perekonnast,
kuid tuleb olla vanim.
Oled oma elu pühendanud, et seda kogukonda elus hoida.
Kuidas sa näed samaaria kogukonna tulevikku?
See on hea küsimus.
Mina näen, et tulevikus samaaria kogukond kasvab.
See annab meile ilmselt mõned eelised, aga tekitab ka väljakutseid.
Üks probleem on see,
kuidas elada üksteise lähedal, kui meid on palju.
Kui meid on tulevikus näiteks 10 000
ja me kõik tahame Gerisimi mäel elada, siis kuidas me ära mahume?
Ühine elukoht on ju see, mis meid koos hoiab.
Kui meid on tulevikus rohkem, siis see on raskem.
Mis saab samaarlaste arvates iisraellastest?
Meie samaarlastena usume,
et mingil ajal ühineb kogu Iisraeli rahvas,
kõik 12 suguharu ühinevad Gerisimi mäel.
Kas sa usud, et kõik 12 suguharu tulevad tagasi Iisraeli?
Jah, ma usun seda. Tooras on kirjutatud,
et isegi kui sa oled taeva lõpus,
tuleb Jumal ja toob su tagasi.
Kuidas tuleb samaarlaste arvates maailma lõpp?
Tooras ei ole viimsepäeva kohta midagi kirjutatud.
Küll aga on sellele vihjatud Moosese viimases laulus iisraellastele.
See on viimases raamatus.
Mooses õpetab iisraellasi ja ütleb midagi sellist:
"kuni viimse kohtupäevani".
Kuid see ei tähenda veel viimset päeva.
Mõned tõlgendavad seda kui päeva, mil inimene sureb,
mil ta mäletab kõike head ja halba, mis ta elus on juhtunud.
Meil on ka mõned laulud, mis viimsest päevast räägivad.
Neis on Moosese palved selle kohta,
et Jumal valvaks oma rahva üle.
Samuti Messias. Meie puhul on tema nimi Taheb.
Ka tema tuleb, et maailma õigesse suunda juhatada.
Mida Taheb tähendab?
Kas sa mõtled selle sõna tähendust?
See tähendab kedagi,
kes on patust puhtaks saanud
ja läinud Jumala juurde tagasi.
Tema on üks prohvetitest, kellest Mooses rääkis.
Samaarlaste Tooras on kirjas,
et Jumal toob neile prohveti nagu Mooses.
Seal on selline salm.
Et rahvast juhatada, sest Jumal teadis,
et iisraellased lähevad peagi õigelt teelt ära
ning neile on vaja veel ühte prohvetit, et nad tagasi tuua.
Mul on unistus käia üle maailma ja jagada meie lugu.
Mind on ka hoiatatud, et ma ei tohiks maailmale samaarlastest rääkida.
Olen sellele mõelnud.
Ma saan neist aru, kuid usun, et meil on ilus lugu, mida jagada.
Ja ma usun,
et ka siin Pühal Maal, kus elavad koos palestiinlased ja iisraellased,
ei teata meist.
Tahan teadlikkust suurendada eeskätt seetõttu,
et meie olime põhjapoolsed hõimud, põhjapoolne kuningriik.
Meie kohta ei teata palju.
Tõlge: Raili Robbie