Ambassadörer för Israels toner Merv &Merla Watson
Välkommen till Israelkongress i Alphyddans kyrka.
Med oss i dag är Merv och Merla Watson från Jerusalem.
Välkomna till Finland, Merla och Merv.
Ni ska sjunga och tala här på Israelkongressen -
som organiseras av Karmel Föreningen.
Många här har hört er musik och sjungit era sånger utan att veta det.
Vilka är människorna bakom dessa sånger?
Vi är privilegierade som får ha er här och lära känna er bättre.
Jag förstår att ni är kanadensiska musiker.
Vilken är er musikaliska bakgrund?
Min historia är lite annorlunda än Mervs.
Vill du börja? - Nej, fortsätt du. - Ok.
Jag började spela piano strax innan tre års ålder och fiol vid fyra.
Senare komposition och altfiol.
Sedan sång och slutligen blev jag professionell musiker -
som spelade i symfoniorkestrar, kammarmusik osv.
Jag började med musik när jag var tio, så jag spelade boll -
softboll och baseball när hon övade annat.
Sedan gjorde jag mitt första vokala verk när jag var tolv -
en huvudroll i en opera och började sjunga.
Jag tog sång och pianolektioner under ett antal år -
och blev utexaminerad som orkesterledare.
Det var intressant.
Vill ni berätta lite om er personliga, andliga bakgrund.
Vart är ert andliga hem och hur ni kom till tro?
Jag kommer från en underbar, starkt troende schweizisk mennonitfamilj -
och de flesta av släktingarna på båda sidor var predikanter eller missionärer.
Jag gav mitt hjärta till Herren när jag var i åttaårsåldern i Nazaréens kyrka -
och jag invigdes som bebis i den berömda "Peoples Church" i Toronto -
med Oswald J Smith. Det kan man kalla "stamtavla", men den är oviktig -
tills man älskar Herren för Han har inga barnbarn, bara söner och döttrar.
Jag har alltid älskat Herren och velat göra musik till Honom.
Jag kommer från Plymouthbröderna, en fundamentalistisk bakgrund -
och kom till tro när jag var nio.
Jag åkte på många bibelläger. Vi hade ett bra församlingsliv -
så jag föddes in i den kristna familjen. När jag sedan var sexton -
gick jag på universitetet och mina tankar förändrades mycket.
Jag vandrade runt i tio år men vid 24 års ålder kom jag tillbaka till Herren -
och det har varit en intressant resa sedan dess.
- En vacker historia. Hur kommer det sig att er musik går i israelisk anda?
Hur upptäckte ni det judiska och Israel?
Som ung flicka drogs jag alltid till att läsa Psaltaren.
Det är den andliga sidan. De flesta av mina musiklärare var judiska.
Min utbildning bekostades tidvis av Rådet för judiska kvinnor i Kanada.
När vi först for till Israel var det för att många av sångerna jag skrivit -
lät väldigt judiska, vilket var konstigt för jag är inte judisk.
När vi först kom till Israel grät jag och sa till Merv: "jag kommer hem".
Jag har aldrig förlorat den romansen med Israel och jag försöker -
tillsammans med min make skapa support för Israel i nationerna.
Jag undervisade i en Talmud Tora- skola -
där eleverna lär sig sju ämnen på hebreiska och sju på engelska.
Jag undervisade i alla instrumenten i ett band, vilket var det 15:e ämnet.
Jag var där ett bra tag och efterhand som åren gick -
utsattes vi mer och mer för musik med dessa mörkare molltoner -
och starkt rytmisk. Det är stimulerande att sjunga till hebreisk musik.
Hur kom det sig att ni har levt i Israel under så lång tid? Vad förde er dit?
Vi hade bara ett uppdrag och det var att trösta det judiska folket.
Alla som känner det judiska folket vet att de älskar kultur, musik och familj -
och vi hade allt det, men vi kände oss inte kallade att leva på kibbutz -
utan att vi bara skulle inrätta vår familj där -
och vara ett ljus i landet med vår musik. Det är allt vi har ombetts göra.
Vi etablerade den Internationella Kristna Ambassaden -
och lövhyddohögtiden, men nu bor vi där bara som familj och sprider ljuset -
så de ser att det finns kristna som älskar dem.
Den andra sidan av det är att 1973 under Jom Kippur-kriget -
blev jag väldigt upprörd över att 3 000 israeliska ungdomar dödades -
på tio dagar. Det stod inte särskilt mycket om det i tidningarna.
Jag kände att min generation inte bara ska stå och göra ingenting -
så en hoppets sång från deras egna skrifter var det bästa vi kunde skriva.
Så vi började göra det 1976.
- Det är fint att höra det. Att vara ljus och ge hopp.
Hur försörjde ni er i Israel? Hur fick ni bröd på bordet?
Vi undervisade faktiskt ett tag vid den anglikanska internationella skolan -
Merv på musikavdelningen.
Jag undervisade privat och tränade några elever som spelade i orkester.
Men det mesta kom från mina sånger och från när vi var utanför landet -
och sökte support varje gång innan vi åkte tillbaka till Israel.
Några av våra sånger köptes -
av en firma i USA och de -
betalade oss ganska bra för dem så vi byggde en studio i vårt hem -
i Kanada där vi gjorde inspelningar. Vi har femton CD-skivor ute nu.
Hur har er familj tagit ert beslut att fara fram och tillbaka?
Vi frågade inte om lov.
Det var svårt att anpassa sig under en tid för det var ett främmande land -
men med åren blev det deras hem. Vår dotter har just kommit tillbaka -
efter att ha varit borta ca ett år. Hon talar flytande hebreiska utan brytning -
och när hon steg av planet sa hon: "Jag är hemma!" Israel är vårt hem.
Det är stor skillnad mellan att bo där och att turista.
Något händer, som om man är på en egen ö. Varje gång vi ska ut på turné -
är det en smärtsam upplevelse för mig att behöva lämna Israel.
Jag är så känslomässigt knuten till landet.
Vår yngste son har gift sig med en israeliska -
och vår dotter arbetar där.
Vår äldste son drev en radiostation i norra Libanon under ett år.
Hans jobb var att läsa upp nyheterna, så -
eftersom nyheterna var vinklade mot Israel formulerade han om dem -
som han kände att det borde stå. Han lärde sig hebreiska grundligt -
och är nu operasångare i världsklass. - Hur bra är er hebreiska?
Vi är inte så duktiga som du, Pentti.
Ni har engelskan så ni behöver inte så mycket.
Vad är Watsons budskap till Israel -
och till kristenheten? Vad vill ni säga till dem ni lever bland?
Till israelerna säger vi att vi representerar tusentals -
kristna sionister utöver världen som älskar er förbehållslöst -
som kommer att stödja er och vars trofasthet ni kan lita på.
Vi är här för att ge er mod och erbjuda hopp och tröst.
För de kristna som turistar i Israel -
betonar vi vikten av att se landet inte bara som en plats att besöka -
utan som ett land att ta med sig i hjärtat. Att inte bara prata utan agera.
I andra länder säger vi till människor att församlingen inte är Israel -
att man inte ska tänka på ett så arrogant sätt -
men att kristna borde stödja Israel -
och inte bara Israel utan judiska organisationer i städerna.
Den andra sidan av detta är ordet vi fick innan vi flyttade till Israel -
1974 att vi skulle "trösta Israel" (Jes 40:1-2) -
"tala ljuvligt till Jerusalem" -
säga att hon "har fått dubbelt igen" för sina synder och att kriget är slut.
Vilket talar om framtiden. De flesta israeler vet inte vad profeterna sagt -
så nyligen har vi gjort en CD -
med en fantastisk talare, med ljudeffekter som min son har gjort -
som beskriver de löften i Jesaja som ännu inte är uppfyllda.
Ett av ställena är Jesaja 40 och efter verserna om att "trösta Mitt folk" -
talar texten också om -
att "Se, er Gud!" Det är nästan som ett tyst vittne.
Vi har tvåtusen års historia som inte har varit bra, så på ett sätt -
handlar vi först och diskuterar vad vi tror senare -
om tillfälle ges, vilket det ofta gör.
Hur nådde ni dessa israeler -
med dessa profetior? Genom radion?
Först gick vi i en "Ulpan", en språkskola.
Sedan inbjöds vi att sjunga på olika ställen. Vi inbjöds av en professor -
att sjunga för människor som arbetat 10-12 år i sina yrken -
som fängelsevakter, poliser och andra vakter.
Vi upptäckte att när vi sjöng deras skrifter för dem -
förvånades de över att vi inte sjöng disco utan deras skrifter på hebreiska.
De blev direkt vidrörda.
Jag tror att ni har varit med om fantastiska saker -
i er tjänst för Herren. Kan ni berätta några exempel?
På prövningar och svårigheter, eller vad? - Vad som helst.
De negativa sidorna arrangerar Herren alltid om till att bli positiva.
Visst har vi lidit en hel del -
och man möter alltid motgångar.
Gör man något för Gud vet fienden det och försöker hindra.
Min hand skadades allvarligt när ett helt piano föll på mig -
och världens skickligaste handkirurg sa -
att jag aldrig skulle kunna spela igen, men jag upplevde ett mirakel.
Jag hoppas att boken om det kommer till Finland. Den finns på andra språk.
Oavsett vad vi än trodde vi kunde ge till Israel -
har vi fått tillbaka tiofalt, för vi har lärt oss vikten av att hålla sabbat.
Vi har lärt oss vikten av att kristna firar de bibliska högtiderna -
i motsats till de vi firar av tradition.
Vi älskar att vara med israelerna.
Jag önskar att media visade det positiva mer och inte bara skjutandet.
Men de är det mest kärleksfulla, roliga, intelligenta, fantastiska folk.
Högljudda. - Ja, väldigt högljudda! Men vi saknar dem så när vi är borta.
Nuförtiden säger vissa: "Glöm Israel".
"Nu är församlingens tidsålder. Lämna Abraham och Moses.
Vi har något bättre." Vad svarar ni dessa människor?
Vad är meningen med Israel?
För det första är det som att ha en bit kaka -
och bara äta glasyren och glömma kakan. Kakan är kroppen -
av det gamla förbundet. Det inkluderar hur vi lever, budorden -
hur vi agerar mot vår granne och mot Gud. Allt detta inkluderas i Abraham -
Mose, Jakob. Tror vi verkligen att församlingen har ersatt allt detta -
utmanas vi som församling att bevisa att vi har något bättre.
Och om 2 000-talets människa är så genialisk -
varför skriver hon då inte en ny Bibel? Bibeln har 40 författare -
från 16 århundraden och alla är de överens.
De är överens om att Gud har talat till människorna -
och att det skrivna beviset för det är gamla förbundet.
Det första församlingen startade inte med nya utan med gamla förbundet.
Nya förbundet kom in då de tog emot Herren. Det som hände var att de -
plötsligt fick denna uppenbarelse och medvetenhet om en ny kraft.
Eftersom frälsningen kom till världen med mental och andlig hälsa -
och det är ett komplement för församlingen -
men inser de inte att Gud kan arbeta på flera nivåer?
Han arbetar samtidigt med både Israel och församlingen.
Många har undervisat om hur dessa saker är parallella.
Och det är de. - Ja, de är kombinerade med varandra.
Ni har ju varit i Finland förut -
och vet att finländarna känner till er musik.
Vi älskar er. Men hur känns det för er i Finland?
Vi känner en märklig samhörighet med Finland.
Jag vet inte varför, men jag har skrivit två dikter om Finland.
Det finns ett band här. Jag älskar att de uppskattar bra musik.
Man känner sig alltid bekväm. I vissa kristna kretsar -
tar de oss bara för två operasångare, eller symfoniker. De kopplar inte.
Men i Finland gör de det och de älskar Israel passionerat.
Så det är bara underbara öppna dörrar för oss här. Alla är så vänliga.
Vi älskar att vara här och har alltid gjort det. - Detta är vårt sjunde besök.
Vi har varit i Tammerfors, Kaavi -
Björneborg och Åbo.
Vi har varit på alla dessa ställen och ser alltid fram emot att återkomma.
Ni är väldigt duktiga på finsk geografi. - Ja.
Låt oss säga att Gud har gett varje nation särskilda talenter -
särskilda uppgifter. Vilken uppgift tror ni att finländarna har fått av Gud?
Först och främst reser varje finländare ett enormt antal gånger till Israel.
Kanske tjugo gånger!
Ni verkar tro att Israel är ett finländskt landskap.
Ni förlorade Karelen så nu tar ni Israel istället.
Inte bara det. Finländare är väldigt djupt, artistiskt medvetna.
Deras konst och sätt att göra glaskonst och bildkonst, är fantastisk.
Deras läxa till oss är att göra saker bättre.
Inte bara det bibliska utan deras sätt att göra saker rent praktiskt.
Jag tycker att det finns en frid över landet. Tystnaden.
Ni får nog resa till Israel och lära dem hur man är tysta.
Israel är väldigt bullrigt. Jag minns när vi var i en kyrka i Kaavi -
där det fanns 900 människor. Men man hörde nästan inget -
så vi trodde att kanske ingen hade kommit. Men det var 900 människor.
Hade vi haft två israeler i samma rum hade det känts fullt.
Så det är enkelt. Men arbetsamheten hos till exempel finska sjuksköterskor -
och finska människor som uppvisar verklig yrkesskicklighet -
som illustrerar vad Herren har gjort i dem. Det syns i hur de gör saker.
Det är Finlands jobb.
Okej, jag har förstått att er son Ariel arbetar för "Israel Vision". - Ja.
Det är ett israeliskt medieföretag som ägs av familjen Rawlings.
Vi på TV7 känner till Israel Vision eftersom vi -
sänder deras program här i Finland. För några veckor sedan -
påbörjade TV7 och Israel Vision ett tätare samarbete.
Vad tror ni om kristet mediearbete, TV-stationer och liknande?
Jag tror att vi har en möjlighet -
att visa ett exempel genom media att vi inte behöver ta till skräp.
Vi har en standard att upprätthålla. Någon sa: "man kan inte filma Gud".
Nej, men man kan beskriva vad Han gör på ett kreativt, nytänkande sätt.
Det finska folket är väldigt kreativa i hur de presenterar saker.
Så det är en del av det. Vi har bara börjat inse medias potential.
Det har tagit kristna förskräckligt lång tid.
Det har funnits TV-predikanter som har spenderat pengar på sig själva -
så det har blivit ett "fult ord". Men nu kan vi verkligen ändra på det -
och producera kreativa, nytänkande kvalitetsprogram.
Vi är väldigt glada över detta samarbete.
Ni har kanske något att säga till Finlands folk?
Det har varit väldigt viktigt i denna avgörande timme -
för Israel att så många kristna som möjligt stöder dem.
Att bara komma och säga, inte på ett kränkande sätt -
men säga: "vi står med Israel just nu".
Vi kommer själva att vara kreativa samordnare av ett firande -
av lövhyddohögtiden i år sponsrat av Internationella Kristna Sionistcentret -
med Jan Willem van der Hoeven. Det ser ut att bli en profetisk händelse -
och vi vill inbjuda det finska folket till det om de vill komma.
Det pågår så mycket i Israel hela tiden och söker man kulturevent finns det -
en uppsjö av underbara sådana hela tiden. - Tack för inbjudan.
Vilket är det viktigaste av era dagliga böneämnen nu?
För tillfället är Israel inne i en svår regeringskris.
Det nuvarande ledarskapet har inte skött sin uppgift.
Israelerna själva är väldigt upprörda och besvikna.
Detta ledarskap måste verkligen få uppenbarelse om att de inte gör rätt.
Det måste förändras. Så vår dagliga bön är att -
att det ska komma in ledare som förstår både den andliga -
och den materiella sidan. Nu tänker de mest på den materiella sidan.
Den andliga sidan är nästan bortglömd men är viktigast.
Den är skälet till att de finns där. - Får man be er att be i slutet här -
för Israel och Finland och vad ni än tänker på?
Fader, vi välsignar Dig för möjligheten att säga dessa saker till denna nation.
Vi prisar Dig för det faktum att så många finländare har rest till Israel -
även när det verkade som det inte var det bästa läget att åka for de ändå -
för att erbjuda sin tröst. Det har varit ett underbart tecken -
för Israel att det finns ett folk som bryr sig. Jag ber om en fortsättning -
och att de inte ska känna att de inte ska åka, även om det är krig där.
Så Herre, vi ber för Israel och för dess ledarskap -
att Du ska insätta människor som Du har valt -
och att de som inte är Ditt val ska gå. Vi ber för ungdomarna -
och om Ditt beskydd för de israeliska soldaterna.
Vi ber om att de ska återvända till sin egen tro -
till tron på Abrahams, Isaks och Jakobs Gud.
Vi ber för all sjukvårdspersonal, militären och regeringen.
Vi ber om fullständigt beskydd för landet och att det inte ska bli -
en enda droppe onödig blodspillan. Vi ber också för det arabiska folken -
att de ska lära känna Dig på ett djupt sätt och att deras hjärtan förändras -
till att verkligen älska sina "kusiner" i Dig.
Vi ber att Du ska välsigna denna TV-kanal.
Välsigna denna uppsökande verksamhet till denna nation.
Vi lämnar den helt i Dina händer. I Jesu namn. Amen.
Tack ska ni ha. Shalom. Frid. På återseende.
Översättning: Åsa Eriksson