IISRAELI MAA JA RAHVAS
See on lugu Iisraeli rahvast nende kodumaal.
Oleme viimases iseseisvas juutide kuningriigis.
Iisraellased elasid Iisraeli maal oma kuningate all üle 1000 aasta.
Kuningas Taavet tegi 3000 a tagasi Jeruusalemmast riigi pealinna
ja ta poeg Saalomon ehitas sinna püha templi.
Üle kogu maa käisid juudid
palverännakutel Jeruusalemma templisse.
Rooma impeeriumi tõusul olid juudid roomlaste rõhumise all.
Mõned olid veendunud iseseisvuse tagasisaamises
ning mässasid Rooma valitsuse vastu.
Pärast Jeruusalemma kuuekuist piiramist
hävitas Rooma imperaator Titus püha templi,
tappis linnaelanikud ning põletas linna maatasa.
Alles jäid vaid linnamüürid,
mis on kui kurb mälestus kunagisest aulisest templist.
Alistatud sõdurid viidi Rooma võidumarsile.
Põlvkonnad pärast hävitust
rajasid juutidest õpetlased aluse juutide kuldajale.
Nad lõid igas juudi kogukonnas
sotsiaal-, õigus- ja haridussüsteemi, et jääda kõikjal rahvana püsima.
Igas ühiskonnas mängisid juudid olulist rolli
juudid teadusse, kultuuri ja majandusse.
Sageli neid kiusati või heideti usu tõttu välja.
Teatud aja pidid nad praktiseerima judaismi salajas.
Isegi rasketel aegadel
hoidsid nad kinni oma kultuurist ja traditsioonidest.
Diasporaas puhusid juudi kogukondades uued tuuled
ning paljud juudid keeldusid nimetamast eksiili oma saatuseks.
Vähehaaval hakkasid juudid naasma kogu maailmast Iisraeli.
Neid kannustas igatsus elada nende esiisade maal.
Muutused rahvusvahelisel tasandil, kui tekkis industriaalrevolutsioon
pani üha enam juute naasma oma kodumaale.
Kohale jõudes ühineti vendadega oma kodumaa ülesehitamisel.
Noor juudi ajakirjanik
pööras selle uue tuule liikumiseks ning nimetas selle sionismiks.
Theodor Herzl oli veendumusel,
et rahvas peab toetuma üksnes iseendale.
Tal oli nägemus ja plaan
ning pühendas oma elu, et muuta iidne unistus reaalsuseks.
Iisraeli maal sündis uuesti ka iidne heebrea keel,
millesse lisati kaasaegseid sõnu, mida vaja Iisraelis kujunevas
modernses ja multikultuurses ühiskonnas.
1917. aastal maailmariigid eesotsas Suurbritanniaga
tunnustasid juudirahva õigust rajada rahvuskodu Iisraeli.
Samal ajal, kui juudid olid hõivatud oma riigi loomisega,
koondus üks teine rahvas teises maailmaosas teisel eesmärgil.
See pani järgijaid
sooritama kohutavamaid inimkonna vastaseid kuritegusid.
Natsid alustasid inimõiguste tühistamisega.
Sellele järgnes tagakius, mässud
ja tagatipuks 6 mln juudi hukkamine taolise jõhkrusega,
mida kaasaja maailm polnud näinud ega ette kujutanud.
Vahel ka meeleheite keskel leiab hing tugevuse minna edasi.
Natsid hukkasid kolmandiku kogu juudi rahvast,
kuid nad ei suutnud hävitada nende vaimu.
1947. aastal võttis ÜRO vastu otsuse
jagada Iisraeli maa juutide ja araablaste vahel
ning rajada kaks riiki: juudi ja araabia maa.
ÜRO partitsiooni plaani võttis juutide juhtkond vastu.
Kogu maa oli täis rõõmu ja tähistamist.
Araablaste reaktsioon ei olnud sama, sest seisid tugevalt jagamise vastu.
Järgmisel hommikul nii araablased, kes elasid Iisraelis
kui ümbritsevates riikides ründasid juudikogukondi.
Siinkohal kuulutan välja iseseisva juudiriigi Iisraeli maal.
Riiki hakatakse nimetama Iisraeliks.
Iisraellaste juubeldus jäi lühikeseks, kui nad hakkasid valmistuma
noore riigi esimeseks enesekaitsesõjaks,
kui kuus araabia riiki kogunesid ühiseks rünnakuks.
Sünagoogid hävitati
ja paljud juutidest elanikud tapeti, haavati või võeti pantvangi.
Ülejäänud juudid Jeruusalemmas jäid piiramisrõngasse.
Relvastatud konvoid,
mis püüdsid piiramisrõngast läbi murda, kõrvaldati.
Sõda lõppes Iisraeli võiduga, kuid Juuda, Samaaria
ja Jeruusalemma vanalinn jäid Jordaania okupatsiooni alla.
Kakskümmend aastat hiljem oli Iisraeli iseseisvus ohus,
kui araabia riigid ühendasid jõud, et taaskord hävitada Iisraeli riik.
Lahing oli tuline, kuid Iisrael võitis kõikidel rinnetel.
Suurim võit oli Läänemüüril Templimäe vabastamine.
Jeruusalemm ühendati taas.
Esmakordselt linnaajaloos tagati usu- ja ülistamisvabadus
kõikides pühapaikades judaismile, kristlusele ja islamile.
Rahu ei kestnud kaua.
Juutide kalendri suurima püha rahu katkestas sõjasireen.
Palved Jumala armuks katkestati, kui araabia riigid lähenesid Iisraelile.
Iisraeli reservväed reastusid vaenlase vastu
ega langetanud oma relvi, kuni nende riik oli taas ohutuses.
Sõda nõuab vaprust,
kuid rahu sõlmimine nõuab seda isegi enam.
Ajalooline rahulepe Iisraeli ja Egiptuse vahel
pani nurgakivi soovitud rahule kõigi Iisraeli naabrite vahele.
See kinnitus veelgi,
kui sõlmiti rahu Iisraeli ja Jordaania vahel.
Seesama lootus paneb iisraellasi otsima rahu ka palestiinlastega,
et nad võiksid mõista, et saab elada rahus kõigi naabritega.
Juudid on naasnud kodumaale.
Täites sadade põlvkondade unistuse
on iisraellased ületanud märkimisväärseid takistusi,
et luua avatud, positiivse ja pluralistliku ühiskonna,
millel elav kultuur ja innovatiivne majandus.
Iisraeli maal alguse saanud lugu,
mis on levinud maailma äärteni, on teinud kui täisringi.
Järgmist peatükki alles kirjutatakse.
Tõlge: Mailis Mägi