Vieraanamme on täällä tänään -
Inkerin kirkon piispa Aarre Kuukauppi.
Tervetuloa ohjelmaan!
Kertokaa työstänne suomalais- ugrilaisten keskuudessa Venäjällä.
Venäjällä on yli 3 miljoonaa ihmistä, -
jotka pitävät itseään suomalais-ugrilaisina.
Työskentelemme Mordvan, Komin, Udmurtian ja Tšuvassian alueilla.
Olemme tehneet työtä näiden kansojen kanssa jo yli 30 v.
Sanotaan, että tuntemattomia ovat Jumalan tiet.
Yli 40 vuotta sitten -
Andrei Aloshkin meni opiskelemaan Pietariin taidekouluun.
Siellä hän tutustui serkkuuni.
Meistä tuli hyvät ystävät.
Päätettyään opinnot, hän palasi takaisin kotipaikkakunnalleen.
Sitten hän meni opiskelemaan korkeakouluun, josta valmistui.
Sen jälkeen hän palasi Mordvasta.
Hän kertoi, että he haluavat kuulla lisää evankeliumista.
Ensimmäinen lähetysmatkamme Mordvaan järjestettiin vuonna 1990.
Meille oli järjestetty siellä tapaamisia.
Ihmisiä kokoontui heti alussa melko paljon.
Vastaanotto oli yllättävän lämmin ja avoin.
Vierailimme myös yliopistossa ja eri järjestöissä.
Tapaamisiin kerääntyi myös paljon älymystöä.
Tällä tavoin alkoi työmme.
Aloitteentekijänä oli toiminut vain yksi henkilö, -
joka oli Pietarissa opiskellut tai- detta. Hän on edelleen taiteilija.
Hänen nuorempi veljensä tuli seminaariimme, -
ja hän opiskeli pastoriksi.
Työmme alkoi ihmeellisesti.
Sittemmin olemme vähitellen laa- jentaneet työtämme Komin alueelle.
Meillä on seurakunta Syktyvkarissa.
Sitten laajenimme Marinmaalle.
Meille tuli samaan aikaan myös omia lähetyssaarnaajia.
He työskentelivät melko laajalla alueella.
Kutsumme sitä Uralin alueeksi, venäjäksi 'rovastikunnaksi'.
Se on alue, jossa suomalais- ugrilaiset kansat asuvat.
Siitä tuli lähetyskenttämme.
Nykyään meillä on siellä kymme- niä rekisteröityneitä seurakuntia.
Sarantski Dverissä, Syktyvkarissa Ashkelarissa, Tsebakhasarovissa, -
Gurisbudgessa ja Kazanissa, -
joka sijaitsee myös samalla alueella.
Jumalan sanalla ei ole rajoja.
Emme ole valinneet vain jotain yhtä tiettyä kansaa.
Suomalais-ugrilaiset kansat ovat lähellä suomalaista kulttuuria.
Heidän on helppo vastaanottaa evankeliumi suomalais-ugrilaisilta.
Inkerin kirkko koostui alunperin suomalais-ugrilaisista -
ja inkeriläisistä.
Nykyään teemme työtä laajalti.
Meillä on myös juutalainen ja tatarien seurakunta -
On myös seurakuntia Siperiassa ja kaksi Moskovassa.
Kiitos Jumalalle, että saamme tehdä työtä laajasti.
Miten sujuu yhteistyönne venäläisten hallintoelinten kanssa?
Olemme tehneet yhteistyötä kunnallisesta hallinnosta -
aina Venäjän presidentin hallintoon asti.
Näissä suhteissa olemme aina halunneet korostaa -
olevamme historiallinen seurakunta.
Olemme julkaisseet monia kirjoja kirkkohistoriasta.
Vähitellen tämä tieto on vakuuttanut -
vallankäyttäjät.
Tänä päivänä meihin suhtaudutaan hyvin ystävällisesti, -
ja meitä pidetään hyvänä yhteistyökumppanina.
Esimerkiksi Pietarin Inkerin kirkolla on yhteistyösopimus -
kaupungin valtuuston kanssa.
Olemme saaneet hallitukselta oikeuden työskennellä myös -
laajalti sosiaalityön parissa -
kuten sairaaloissa ja lastenkodeissa.
Lisäksi olemme perustaneet neljä ikääntyvien taloa -
ja sosiaalista keskusta hoitoa tarvitseville ihmisille.
Nyt olemme laajenemassa.
Olemme saaneet norjalaiselta hyväntekeväisyysjärjestöltä tukea.
Rakennamme uuden asuntolan ja sosiaalisen keskuksen.
Meillä on keskus, joka auttaa lapsia, -
jotka ovat kokeneet vaikeuksia elämässään.
Pääasiassa lapset tulevat alkoholistiperheistä -
tai perheistä, joissa heistä ei ole pidetty tarpeeksi hyvin huolta.
Viipurin keskuksemme nimi on "Diakonia".
Nyt olemme aloittamassa uutta työtä Kronstadtissa -
alkoholi- ja huumeriippuvaisille.
Tarkoitus on auttaa heitä takaisin normaaliin elämään, -
sekä kertoa heille Jumalasta.
Pian meillä valmistuu rakennusprojekti -
eli keskus kodittomille.
Kaikki eivät välttämättä tiedä, että erityisesti -
suurissa Venäjän kaupungeissa kuten Pietarissa -
on tuhansia kodittomia ihmisiä, jotka asuvat kellareissa.
Näitä ihmisiä varten olemme rakentaneet tämän keskuksen.
Siellä voimme vastaanottaa ihmisiä ja varustaa heitä: -
hoitaa heitä ja sosiaalistaa heitä, sekä etsiä heille työpaikka.
Työmme käsittää siis monia osa-alueita.
Autamme kokonaisvaltaisesti ihmisiä aloittamaan elämänsä uudelleen.
Tätä varten olemme perustaneet keskuksen Lugan kaupunkiin.
Esimerkiksi Siperiassa meillä on keskus vankilasta vapautuneille.
Yhteistyökumppaneinamme on ruotsalaisjärjestöjä, -
Tukholman kuuluisa Santa Klaran seurakunta sekä -
"Valo Idän kansoille" -järjestö.
Heidän kanssaan olemme yhdessä rakentaneet tämän keskuksen.
Se toimii ikään kuin suojapaikkana vankilasta vapautuneille, -
joilla ei ole paikkaa, minne mennä.
Yleensä heidän perheensä ovat hajonneet -
tai heillä ei ole lainkaan perhettä.
He tarvitsevat tällaista hätäapua, ja me annamme heille asuinpaikan.
Koulutamme heidät johonkin työhön.
Tarjoamme heille tällaista apua elämän alkuun.
Opetamme ja koulutamme heitä tarvittavissa taidoissa.
Novosibirskin sosiaalinen palvelutyö on siksi hyvin tärkeä.
Onko teidän mielestänne Venäjällä tällä hetkellä tarvetta -
kristilliselle tv-kanavalle?
Kyllä. Uskon, että Venäjällä on tarve kristilliselle kanavalle.
On olemassa "Spas" - niminen tv-kanava (suom. pelastettu).
Se on valitettavasti hyvin kapea-alainen, -
ja keskittyy vain ortodoksisen sisällön näyttämiseen.
Nykyään Venäjällä positiivista on se, -
että hallitus on säätänyt lain, jonka mukaan -
väärästä jumalanpalveluksesta voimakkaasti syyttäminen -
on kiellettyä.
Kanavat eivät suoraan syyllisty tähän, -
mutta tuovat kuitenkin esille yksipuolisesti ortodoksista uskoa.
Meillä ei ole mitään ortodokseja vastaan.
Meillä on paljon ortodoksiystäviä. Järjestämme usein yhteisleirejä -
ortodoksien ja katolilaisten kans- sa. Seurakuntamme on ekumeeninen.
Olemme valmiita yhteistyöhön esimerkiksi nuorten -
ja lasten parissa tai sosiaalityössä.
Tunnemme paljon ortodokseja ja tu- lemme heidän kanssa hyvin toimeen.
Olisikin hyvä, jos olisi olemassa hieman ekumeenisempi kanava, -
jossa voisi avoimesti keskustella myös eriävistä mielipiteistä, -
ja kuulla erilaisia näkökulmia polttaviin kysymyksiin.
Keskeisimmissä kysymyksissä, jotka liittyvät avioliittoon -
ja perheeseen, meillä on hyvä yhteisymmärrys -
ortodoksien, baptistien ja evankelisten seurakuntien kanssa.
Avoin kristillinen kanava yhteis- työssä eri seurakuntien kanssa -
voisi tuoda yhteen evankelisia, protestantteja, -
ja miksei myös ortodoksisia ja katolisia seurakuntia.
Kaikki eri tahot voisivat osallistua kanavan toimintaan, -
ja jakaa kaikille ilosanomaa yhteisestä pelastajastamme.
Eriäviin näkemyksiinkin voi suhtautua avoimesti -
ja ilmaista mielipiteensä rakentavasti.
Tärkeimmissä eettisissä kysymyksissä -
olemme samoilla linjoilla suurten perinteisten seurakuntien kanssa.
Haluaisin kysyä millainen on suh- teenne Venäjän ortodoksikirkkoon?
Kerroin täällä seminaarissa erään ainutkertaisen asian.
Julkaisimme hiljattain erittäin mielenkiintoisen kirjan, -
joka kertoo kristinuskon totuuksista.
Kirjan on kirjoittanut teologi, joka eli 350 vuotta sitten: -
Johann Arndt.
Kirja on erittäin arvostettu ortodoksikirkossa.
Me luterilaiset olemme saaneet olla jakamassa ortodoksisen kirkon -
teologian aarteita.
Tämä kertoo siitä, että vaikkemme vielä olisi samaa mieltä kaikesta,-
voimme silti jakaa toisillemme Jumalan meille antamia lahjoja.
Ortodoksikirkossa erittäin arvostettu pyhimys, -
Tihon Zadonski, joka eli 200 vuotta sitten, -
kirjoitti näin ihmeellisesti, -
että Raamatun jälkeen ortodoksien tulisi lukea Johann Arndtin kirja.
Se on kauttaaltaan ortodoksinen kirja.
Olemme kiitollisia Jumalalle siitä, -
että meillä luterilaisilla on tällaisia tärkeitä lahjoja.
Näihin kuuluvat myös meidän uskonkirjamme, -
jotka sisältävät uskontunnustuksemme.
Lisäksi esimerkiksi Johann Arndtin kirja, -
joka perustuu täysin Raamattuun, -
auttaa jokaista kristittyä ymmärtämään -
uskonelämän hienovaraisuuksia.
Esimerkiksi, mitä tarkoittaa jumalisuus?
Käymme seurakunnassa ja kun menemme takaisin maailmaan, -
miten meidän tulisi käyttäytyä tässä julmassa maailmassa?
Kuinka voimme todistaa Kristuksesta?
Miten kerromme ihmisille, että Aatamin ja Eevan kautta -
tuli syntiinlankeemus?
Daavidin sanoin: minä olen synnissä syntynyt, -
ja äitini on minut synnissä siittänyt.
Nämä tärkeät kysymykset koskevat ihmisen elämää, -
hänen todistustaan uskosta, Kristuksen seuraamista -
ja ristin kantamista.
Suosittelen kaikkia niin venäläisiä kuin suomalaisia -
lukemaan Johann Arndtin kirjan.
Kirja on käännetty myös monille Euroopan kielille.
Onko Venäjällä tänä päivänä tarvetta lähetystyölle?
Tietysti on.
Voidaan lukea ja kuulla, -
että Venäjällä 80 prosenttia ihmisistä on vieraantunut kirkosta.
Ruhtinas Vladimirin ajalta -
on tällainen lentävä lause, jonka mukaan -
Venäjä oli kristitty, mutta ei pyhitetty.
Tänä päivänä on sama tilanne.
On paljon nimellisesti kristittyjä, mutta vain vähän niitä, -
jotka ymmärtävät uskon ytimen.
Usein ihmisistä tulee pinnallisia kristittyjä.
He käyvät kasteella ja kantavat ristiä, mutteivät elä uskonelämää.
Luulen, että todellisuudessa hyvä jos 2 prosenttia väestöstä -
käy suhteellisen säännöllisesti, edes kerran kuussa, kirkossa.
Tämä kertoo siitä, että työtä on paljon.
Tehtävänä on johdattaa ihmisiä jumalisuuteen.
Kadulla kuulee joka puolella paljon ruokotonta kieltä, -
joka ei sovi ihmisten väliseen kanssakäymiseen.
Venäjäksi sitä kutsutaan kiroiluksi.
Pidän eräästä ilmaisusta, josta monet eivät ehkä pidä.
Kirjailija ja journalisti Alexander Prohanovilta kysyttiin, -
mitä mieltä hän on kiroilun yleistymisestä.
Jopa älymystö on ehdottanut, että kiroilu laillistettaisiin.
Prohanov sanoi, että kiroilu on helvetin kieli.
Helvetissä ihmiset kiroilevat.
Pidin tästä hänen vastauksestaan.
Se kiteyttää hyvin sen, mitä välitämme puhuessamme -
asiatonta kieltä.
Kun taas luemme Raamattua, -
olemme yhteydessä Jumalaan ja Pyhään Henkeen, -
jotka ohjaavat meitä.
Kehotan aina kaikkialla ihmisiä lukemaan Raamattua -
ja esimerkiksi Johann Arndtin kirjan tapaisia teoksia.
Miten kuvailisitte Venäjän tämänhetkistä henkistä tilannetta?
Venäjällä on hyvin mielen- kiintoista tehdä palvelutyötä.
Ihmiset ovat erittäin kiinnostuneita Jumalan sanasta.
Meillä on Pietarissa seurakunta, joka näyttää ulkoapäin -
erittäin kauniilta.
Se on Pietarin vanhin luterilainen kirkko.
Se on Pyhän Annan kirkko.
40 v. sitten siellä oli elokuva- teatteri ja sittemmin rokkiklubi.
Sitten kirkossa syttyi tulipalo ja se tuhoutui sisältä täysin.
Tuossa kirkossa käy päivittäin jopa 3000 ihmistä.
Kirkossa toimii keskustelukerho, -
joka järjestää erityisesti nuorten tapahtumia.
Siellä käsitellään kaikkia nyky-nuorten polttavia kysymyksiä.
Kerhohuone on aina täynnä ihmisiä.
Aloitimme työn siellä vasta hiljattain.
Nyt jo 12 ihmistä opiskelee kris- tillisessä koulutusohjelmassamme.
Tusinan verran ihmisiä klubilta on siis osallistunut opetukseemme.
Tuhannet ihmiset vierailevat kirkossa päivittäin, -
ja haluavat tietää sen toiminnasta.
Järjestämme siellä seminaareja, hengellisiä konsertteja, -
ja kristillisiä rock-festivaaleja.
Ajatelkaa, että palaneessa ja tuhoutuneessa kirkossa -
käy näin paljon väkeä!
Ihmiset ovat siis todella kiinnostuneita evankeliumista.
Kertokaa tulevaisuuden suunnitelmistanne.
Meillä on tietysti paljonkin suunnitelmia.
Nyt meillä toimii seurakunnan strategian kehittämisen työryhmä.
Olemme saavuttaneet yhteisymmärryksen siitä, -
että täytyy aktiivisesti varustaa -
tavallisia seurakuntalaisia -
Raamatun opetuksen kautta.
Olemme avanneet raamattukouluja eri alueilla seurakuntien lähellä.
Koltoshassa meillä on teologian oppilaitos.
Ulan-Udesta sinne on kuitenkin pitkä matka tulla opiskelemaan.
Etäisyys on 6000 km ja matka on kallis.
Ihmisten on myös vaikeaa jättää perheensä.
Tämä aiheuttaa suuria vaikeuksia -
etenkin perheellisille ja työssäkäyville.
Yritämmekin nyt aktiivisesti saada raamattukouluja -
lähemmäs ihmisiä.
Raamattukoulujen keskeinen tavoite on aktivoida ihmisiä -
Raamatun opetuksen kautta -
aktiivisiksi seurakuntalaisiksi, lähetystyöntekijöiksi ja todistajiksi.
Kiitos!
Toivotan kaikille uskoville Suomessa ja Venäjällä iloa.
Vain iloiten voi saarnata evankeliumia.
Kukaan ei ota evankeliumia vastaan hapannaamoilta.
Iloitkaa siis kuten apostoli Paavali kehoitti: -
"Vieläkin minä sanon: iloitkaa!"
Suomennos: Sonja Mattayev