Jag trodde inte på det. "Dumheter. Det låter helt ologiskt."
Vi känner respekten. En ny respekt.
Men vi behöver också folk som är villiga att göra nåt.
Man hör inte ofta att folk kommer för att hjälpa det judiska folket.
När Tommy och HaYovel kommer hit till Israel -
stöder de inte bara Israel och det judiska folket.
De förmedlar att Israel inte är ensamt, det judiska folket är inte ensamt.
Lite ljus är mycket starkare än en massa mörker.
HA-YOVEL
ATT BETJÄNA ISRAELS ODLARE
Vi odlar vindruvor. Familjen började odla här 1998, -
och 2002 bärgade vi vår första skörd.
Grundare av HaYovel Inc.
Vi började se en koppling till Israels land och det judiska folket.
Wallers var här som gemensamma vänner till mig och en vän -
från Alfei Menashe, mr Ephraim och hans fru Rimona.
Jag studerade en karta över Samarien på väggen, -
och den här unge mannen, ortodox jude, kom fram.
Vi tittade på kartan och jag frågade vilken bosättning han var från.
Han svarade: "Har Bracha" och berättade att han hette Nir.
Vi blev ditbjudna av några vänner, -
och det kunde jag inte motstå.
Tommy delade mig sig av sin önskan att hjälpa odlare.
Jag sa: "Jag känner en vinodlare på Har Bracha, välsignelsens berg.
Vi kanske kan åka upp dit och träffa honom."
Kort sagt: Vi hamnade på berget Gerissim hos Nir Lavi.
Vi satte oss ner och åt middag tillsammans här hemma -
och lärde känna varann lite.
Han tog med oss ut till vinodlingen och läste Jeremia 31:5 för oss -
och berättade om hur vingårdar planteras på Samariens berg.
Jag visste att profetiorna om judarnas återkomst till Israels land -
var viktiga, jag hade hört det många gånger.
Att vingårdarna och vinet ingick i profetian.
När jag hörde det, vände det upp och ner på allt.
Pappa reste dit första gången våren 2004, och det förändrade hans liv.
Han fick se det med egna ögon och kände samhörigheten.
Innan dess var det som en dröm, men då blev det verkligt.
Han kom hem och sa: "Jag vet inte vad Gud vill göra här, -
men detta är nåt som Han leder vår familj in i."
I början handlade det om att förstå Guds hjärta för Israel.
Familjen studerade Bibeln mycket, pratade om Guds kärlek till Israel -
och läste Gamla Testamentets löften till Israel.
Det väckte en önskan att välsigna Israel.
Profetiorna och allt kring Israel grep tag i oss på djupet -
och vi kände att vi ville hjälpa det moderna Israel.
Inte så mycket allt det som hände i Bibeln och profetiorna, -
utan här och nu. I början insåg vi inte ens -
att profetian utspelade sig inför våra ögon.
Vi läste orden om att plantera vingårdar...
Sex år innan hade vi flyttat till en amish-gemenskap -
och levde av det vi odlade i Noble- ville. Och den dagen slog det mig: -
"Vi klarar detta! Vi är bra på att odla."
Det blev en ny uppenbarelse, för ofta när man läser Bibelns profetior -
tänker man att de gäller andra, en annan generation.
Det kan inte gälla mig här och nu.
Men jag läste det ordet: "Vi kan klara detta! Vi kan plantera där."
Senare kom Tommy, hans barn och nån mer över hit.
Vårt första jobb tillsammans tror jag var beskärning.
Efter det kom vi fram till att vår familj var kallad till detta.
Så nästa gång följde Brayden och Zac med honom och var där i en månad.
Vi var där hela vintern 2004-2005 och bara bad -
och sökte Fadern. Vi hade kontakterna, -
men ett stort under måste ske för att få över hela familjen -
med flyg och allt. "Vad ska vi göra?"
"Vart leder Du oss, Fader? Och en dörr verkar ha öppnats."
Nästa resa följde han, Mark och Levi med Zac och Tommy, -
och sen åkte jag också, men bara två veckor.
Vi arbetade bara på berget med att lägga ut bevattning.
Första gången jag fick åka var jag elva, det var på hösten 2005.
Joshua och Caleb, Nate, pappa och jag var där i tre veckor, -
och det var mitt livs mest fantastiska veckor!
Fyra av oss jobbade med Nir, och vi skördade uppemot...
Vi skördade nog 20 ton det året.
Det var spännande att få vara uppe bland bergen för första gången!
Det kändes så rätt. Vi visste att det var detta vi skulle göra.
Och sen våren 2006 kunde hela familjen åka, -
vi var där i tre månader och hade en lägenhet i Ariel.
Det var så härligt och fint -
och lade en stadig grund.
"Vi är alla här och detta ska funka."
I två år reste vi fram och tillbaka, vi sålde gården och flyttade -
in hos Mama Joe och Big Daddy och förberedde oss steg för steg -
innan vi kunde åka med alla och allt.
Baruch Hashem (Prisa Herren). Arbetet växte, de bodde i Ariel, -
för bosättningen här var inte mogen ännu, tror jag. Så det tog lite tid.
I Ariel hyrde de ett hus och vi tog förstås hand om dem där.
Jag står alltid bakom familjen Waller.
Den hösten kom vi tillbaka med en annan vän, -
och hon stannade i tre månader.
2007 grundade vi HaYovel som organisation, -
och efter det nästan tredubblades vi varje år.
Det var helt otroligt. Vi växte så det knakade och folk strömmade till.
"Ja, vi vill vara med i teamet och välsigna Israel.
Vi vill stödja det judiska folket." Så 2007 tog det verkligen fart.
2008 kom hela familjen hit igen och fick allt vi behövde.
Då hade vi tre heltidsanställda plus att några vänner kom då och då -
i ungefär tre veckor. Under skörden 2009 öppnade Gud dörrar.
Jag minns att innan vi reste mejlade Senata oss och sa: -
"Vi planerar att skörda åt Nir Lavi och räknar med att få 20 ton druvor."
Alla tyckte det lät väldigt mycket.
Men när vi kom dit hade vi 100 frivilliga, -
och det slutade med att vi fick ihop 75 ton.
Am Yisrael chai! Israels folk lever!
Vi grundade HaYovel för att folk skulle kunna få händerna i myllan, -
lära sig om Israel och lära känna det judiska folket.
Ta reda på vilka de är, så de inte blir främlingar långt därborta, -
utan lära känna dem personligen och förstå vad de känner för Israel.
Men under det baneret finns nog min längtan efter -
att folk får ett hjärta för Jerusalem och profetians uppfyllelse i landet.
Det önskar jag. Brinner ditt hjärta för det och du säger: -
"Jag vill vara en del av det Gud gör och Hans upprättelse", -
då blir allt annat meningslöst.
Pappa bad över organisationens namn, -
och 2007 blev vi en 501C3 som icke-vinstdrivande företag, -
men vi behövde ett riktigt namn.
Vi hade en massa förslag, men pappa sa att det borde vara nåt hebreiskt.
Vi arbetade i Israel, så det skulle vara hebreiskt.
Vi kände att detta att vi reste till Israel och medverkade i profetiorna -
var ett steg mot att bana väg för jubelåret, -
dvs. landet Israels och alltings återupprättelse.
Pappa tog reda på det hebreiska ordet för jubelår, som är yovel -
och i bestämd form HaYovel. "Det blir bra! HaYovel - Jubelåret."
HaYovels uppdrag är att stärka och stödja de ofta bortglömda, små, -
oberoende odlarna i Israel genom kreativt nätverkande, -
undervisning, rundresor och praktiskt arbete.
Vi är här för att betjäna och välsigna - inget annat.
Vi är en frivilligorganisation utan villkor eller baktankar.
Betjäna och välsigna, punkt slut.
I en värld där högteknologin är så viktig och lukrativ -
är det svårt var som helst att försörja sig på lantbruk.
Men vi såg i profetiorna att detta var nåt viktigt, -
inte bara för matens skull, utan som en del i landets återupprättelse, -
som förutsades för 3 000 år sen.
Att ge en annan bild av kristendomen och välsigna detta folk, -
som egentligen aldrig upplevt väl- signelse från nåt folk eller land -
de senaste 1 000 åren.
De är oberoende småodlare som inte får stöd från staten.
De är bara odlare som tror på Bibelns löften igen.
Vi stärker dem rejält och ingjuter mod i dem att fortsätta plantera.
Vi vill göra dem 100 % trygga med att ingen druvklase ska ruttna på grenen.
Att varje stock ska bli beskuren utifrån Guds löften.
Vi nitälskar för Guds Ord, vilket utrustar oss till att åstadkomma nåt.
Varför skulle en kristen vilja hjälpa det judiska folket -
utan evangelistiskt motiv?
Vi får ju lära oss att allt handlar om evangelisation.
Mitt svar till varje jude som frågar mig: -
"Måste jag tro på Jeshua som min frälsare för att komma till himlen?"
Den frågan är en utmaning.
Relationen judar och kristna har varit hemsk de gångna 2 000 åren, -
och vi kände att den relationen behövde helas.
Såren är djupa, och ju längre vi var i Israel, desto mer insåg vi -
hur djupa de faktiskt var.
Det judiska folket är sårat på djupet inte bara av ord, utan av handlingar.
Hemska, hemska saker har hänt i kristendomens namn -
som fått det judiska folket att inte lita på oss alls.
Det finns en mur i den relationen, och man kan prata allt man orkar, -
men ens handlingar talar högre än några ord.
Brottet var en handling, så det krävs en handling för att gottgöra det.
En stor del av det vi vill göra är att bara vara till välsignelse -
och betjäna och visa dem att det finns en kärlek, att vi älskar dem.
Jag skäms inte för min tro eller för vem Jeshua är.
Jag skäms inte för min tro på att Han är Messias.
Det är min tro, en del av den jag är.
När vi kommer till Judéen och Samarien är vi dem vi är.
Vi är fortfarande kristna men avstår från evangeliserande och allt annat -
som många kristna har med sig.
Vi åker dit för att säga: "Vi är ledsna för allt som hänt tidigare."
Vi och det judiska folket har ett gemensamt mål, -
och det är ett skäl till att vi är där. Båda väntar vi på Messias.
Båda väntar vi på det av hela vårt hjärta.
Om mitt mål är att få se Jerusalem bli frälst, -
och judens mål är att få se Jerusalem bli frälst, -
då kan vi samarbeta.
Det står i Rom 15:8 att Jeshua har blivit de omskurnas tjänare -
för att bekräfta löftena till fäderna. Så vi bekräftar -
Guds löften till patriarkerna om att föra dem tillbaka till -
landet och plantera dem där.
Att vi reser dit bekräftar för dem på att de har hört från Gud, -
men de behöver återvända till landet och etablera det.
Vi tror att vi gör Jeshuas vilja genom att stå vid deras sida -
och därmed bekräfta löftena till dem.
Detta är viktigt, för till och med vår Messias Jeshua kom, -
inte för att bli betjänad, utan för att tjäna. Och om vi som troende -
kan inse vem vår Messias är...
Att hålla tyst och säga: "Vi är här för tjäna" talar högre än allt.
Det är vad vi bör göra, särskilt om vi vill börja överbrygga -
den avgrunden och läka den relationen.
Startpunkten är att säga ingenting alls utom "förlåt" -
och sen: "Vi är här för att hjälpa till. Vad kan vi göra?"
De första åren vi skördade och fram till för tre år sen -
var vi en grupp småodlare, -
men ändå hade vi sammanlagt 7 tunnland vingårdar, -
och idag har vi 90 tunnland - drygt en tiodubbling!
Vi letade överallt efter folk till skörden, men det var väldigt svårt.
Det fanns inte en chans att skörda de mängder vi skördar idag.
Vi satte in den mekaniska skördemaskinen -
och sökte alla möjliga lösningar, men det var inte lätt.
Första gången jag träffade er, alla familjen Wallers vänner, -
tänkte jag: "De här människorna är inte normala."
"Det är nåt konstigt med dem."
Det står ju att folken ska komma och bli delaktiga i Messias frälsning.
Det syns i ögonen att det inte finns nån...
Det är ett mirakel! Och när man ser dessa grupper komma och gå -
tänker man: "Vad är det som händer? Detta är en dröm som besannats!"
Visst har vi många problem både inom och utanför Israel, -
men här är en grupp som älskar oss och anser att vi gör rätt.
Stödet är fantastiskt, man känner att man gör rätt och inte är ensam.
När jag mötte gänget inom HaYovel och förstod vad de höll på med, -
alla frivilliga som kom hit, som lämnade sina hem och sina jobb -
flera månader i sträck för att jobba med jorden här -
för att bevara landet åt det judiska folket...
Jag blev förbluffad!
Man hör inte ofta om såna som vill komma och hjälpa det judiska folket.
Här i Israel hör vi bara om såna som hatar oss -
och vill förgöra oss och skicka oss tillbaka "dit vi kom ifrån" -
eller till en liten del av Israel: "Det räcker åt er judar."
Att klippa, plantera, rensa ogräs och skörda -
är väldigt triviala, enkla, jordnära sysslor, men de når himlen.
Min första reaktion på att kristna skulle komma och arbeta med jorden -
var undran, för jag tänkte: -
"Vem lämnar sitt hem nånstans långt, långt borta -
för att komma hit och hjälpa oss? Och ännu underligare kändes det -
att en icke-jude skulle vara på vår sida.
För de som bodde i dessa trakter hade länge känt sig ensamma.
Inte bara svikna av den egna regeringen, -
de hade inte heller mycket stöd från judenheten utanför Israel.
Så när en icke-jude kommer och säger: "Jag står vid din sida", -
blir man först stum. Men lär man känna dem och ser uppriktigheten -
så värmer det hjärtat, men inte bara det.
Det skänker också välbehövligt stöd både fysiskt och känslomässigt.
Det året då vi gjorde aliya hit till landet -
fanns här bara små, utspridda byar i Israels hjärtland, -
och med hjärtland menar jag Israels absoluta centrum.
De flesta bodde på platser som Jerusalem, Tel Aviv, längs kusten...
Men i landets bergiga centrum, -
som faktiskt ligger mittemellan Jordandalen och kusten, -
bodde inte så många.
Men många av Bibelns berättelser utspelade sig just här i centrum.
Sionism - judarnas återkomst till Israel -
förverkligar den 2000-åriga drömmen.
För 2000 år sen, på det andra templets tid, -
fördrevs judarna från detta land.
Men de vände sig alltid hitåt var de än befann sig i världen, -
och bad tre gånger om dagen Gud att Han skulle låta oss återvända.
Vi är här för att återfinna rötterna till vår existens.
Efter att i 2 000 år ha varit fördrivna från detta land, -
förflyttats från den ena platsen efter den andra och förföljts -
är vi äntligen tillbaka där vi hör hemma.
Varje område i Israel är viktigt, men detta är dess ryggrad.
Denna bergshöjd där vi befinner oss, dessa berg, -
är bokstavligt talat Israels ryggrad. Om den bryts blir hela kroppen förlamad.
Av Bibeln vet vi att detta var det judiska folkets hjärtland.
Dess hjärta är Shomron, Binyamin- trakten, Jerusalem, Yehuda...
Judarna återvänder till Israels land, -
så det är naturligt att återvända just hit.
Vi ser att landet gärna ger av sin frukt och sitt överflöd -
nu när judarna återvänder. Förut fanns här bara ödemark, -
men nu bär kullarna riklig frukt.
Budet att bosätta sig i Israel har samma tyngd -
som alla andra bud i Toran.
När vi först flyttade hit var alla samhällen relativt små, -
och därför flyttade vi hit, för att detta var den högsta nivån -
av lydnad mot budet att bosätta sig i landet.
Hela Israels historia utspelade sig här och inte i Tel Aviv!
Inte i Ashkelon eller Eilat, utan precis här!
"Än en gång skall du plantera vingårdar på Samariens berg, -
och de som planterar skall själva njuta av frukten.
Ty en dag kommer då väktare skall ropa på Efraims berg: -
Kom, låt oss dra upp till Sion, till HERREN, vår Gud."
Ordet talar om vingårdar som planteras på Israels berg: -
Hesekiel 36, Jeremia 31... Och de sa: "Kom så gör vi det!"
Vi prisar Herren att vi utvalts att plantera vingårdar på Samariens berg.
Vi liksom snubblade över profetiorna.
Vi visste att där stod om Israels återupprättelse, -
men inte att det var så konkreta, det vi gjorde.
Det står i Jeremia 31 om... Jeremia var en profet som -
profeterade vid tiden för det första templets förstörelse i Jerusalem.
Men inte om det som hände då, utan om det som ska hända nu.
Och inte bara om det som ska hända nu, utan i Samarien och häromkring.
Och inte bara där, utan specifikt på Efraims berg, Shilo.
Han säger att landet ska återuppbyggas, -
vingårdarna ska vårdas, odlarna ska plantera och friköpa, -
"Ty en dag kommer då väktare skall ropa på Efraims berg."
Vi frågar oss: "Vilka är dessa väktare?"
Hebreiskans notsrim betyder kristna!
Du läser om att vinrankor ska planteras och så gör du det faktiskt!
Du läser om att druvor ska skördas, och så skördar du druvor!
Det står om oss i Bibeln! Wow!
När Jeremia uttalade den här profetian syftade han på oss, -
på det som händer idag!
Man måste ta till sig profetian när den växer fram och säga: -
"Där är en vinranka som överlevt i ödeland."
Det var detta profeterna syftade på.
Det han sa påverkade mig för resten av mitt liv: -
"Vi judar studerar inte profetian för att förutsäga framtiden -
utan för att förstå vad som händer när det händer."
Vad gör man med det? Släng alla andra böcker.
Allt annat är oviktigt. Alla böcker jag läst blir plötsligt meningslösa -
när jag ser det hända mitt framför ögonen.
Profetia är inget man betraktar utifrån, den deltar man i.
Så ser åtminstone judarna det.
Och det är dags att även kristna tar till sig det synsättet, -
så vi inte bara ser på när profetian uppfylls, -
utan vi faktiskt kan bli delaktiga i och röra vid den.
Engagera oss i den.
"Främlingar skall stå redo att föra era hjordar i bet, -
utlänningar skall åt er bruka era åkrar och vingårdar."
Vad är en skörd? Skördetiden är en otroligt spännande tid här i Israel.
Väljer du att tillsammans med HaYovel skörda i Israel får du -
träffa och umgås med människor från hela världen.
Folk har kommit från Europa, Sydamerika...
Den här gången finns intresserade från Schweiz, Finland, Indien, -
England - överallt ifrån! Så spännande!
Folk kommer från hela världen för att göra en sak: -
Få se landets Israels återupprättas genom att hjälpa judiska odlare.
Vi skördar bokstavligen druvor, och det är väldigt enkelt.
Ställ en korg under rankan, klipp av druvorna och släpp dem i hinken.
Uppdraget är att bärga druvskörden.
Våra dagar tillbringar vi i vingårdarna, från soluppgången -
fram till mitt på dagen. Det är druvskörden.
Så länge jag varit troende har jag undrat -
vad Abraham såg när Gud sa till honom: -
"Se mot norr, söder, öster och väster.
Allt ger Jag dig och dina efterkommande."
Du sitter uppe på berget i sol- uppgången och läser ur 1 Mos 12 -
och tänker: "Kära nån, här sitter jag."
Det var fantastiskt!
Jag hade förmånen att få vara med i lovsångsteamet där.
Det var den heligaste plats jag nånsin lovsjungit på -
och fått använda den musik- begåvning Gud har gett mig.
Att läsa det i Skriften och sen få komma dit, -
se ut över landskapet och föreställa sig hur det var.
Jag kan aldrig läsa Skriften på samma sätt längre -
nu när jag varit där och kan se landskapet framför mig.
Det har varit så starkt att komma hit, -
bli smutsig om händerna och bli vän med dem som bor här -
och att det händer i vår tid!
Det är inget man bara hör om eller nån annan berättar om.
Man får själv se det hända i vår tid.
Man jobbar och träffar alla dessa människor, och det säger bara klick.
Det är nog för att vi har samma mål.
Det är som att öppna Bibeln och kliva in.
Jag är visuell av mig, så det blir som Bibeln i 3D -
eller en tydlig bild. Som att kliva in i Bibeln.
Och det är fint att ha gott om tid på platserna vi reser runt till -
och hitta dem i Bibeln.
Att kliva upp vid 03.00 för att komma ut hit och plocka druvorna -
är inspirerande och spännande och en glädje!
Det är svårt att fatta.
Att få se druvklasarna och hålla dem i handen, -
klippa av dem och se dem fylla korgarna...
Få se landets överflödande rika skörd och hur Guds löften uppfylls...
Vill du att Bibeln ska bli levande, så kom hit.
Här möter verkligheten orden och de stiger fram.
Allt som Gud talar om i denna, kan man se här hos HaYovel.
Vart vi än går Vart vi än går
vill folk veta vill folk veta
vilka vi är vilka vi är
så vi berättar för dem så vi berättar för dem
Vi är dem som beskär Vi är dem som beskär
Enkla, ödmjuka beskärare Enkla, ödmjuka beskärare
Beskärningen sker under vintern. När vinrankorna går in i vila -
beskärs de, och det pågår mellan januari och mars.
Beskärningen är männens utflykt och en härlig tid!
Vi beskär, alltså klipper vinstockarna, -
men det är även en andlig beskär- ning. Det är bra för män att komma -
till landet och få sina egna liv beskurna samtidigt med det fysiska.
Det utrustar männen att bära äkta och positiv frukt i sina liv.
Beskärningstiden liknar skördetiden med samma rundresor och så, -
men också jobb. Vi försöker komma ut vid 7, halv åtta ungefär, -
och jobbar till lunch vid 11, halv tolv -
och fortsätter till 15 eller 16.
Männen jobbar tillsammans därute. Många dagar är sköna och soliga, -
men det kan också vara kallt och regnigt och lerigt.
Själv gillar jag beskärningen för utmaningens skull.
Vi brukar kalla oss för "Modiga mannar", -
för det är nåt för modiga män att greppa sekatören, -
orka klippa vinstockarna -
och samtidigt be Fadern klippa bort allt dåligt i ens eget liv.
Så det är härliga dagar!
Profeterna har talat - det är skälet till att de kommer.
Profeterna förutsa det.
Beskärningsprocessen är en stark upplevelse.
Gemenskapen jag fått ha med de andra männen och med Hashem.
Man måste vara här för att förstå det.
Deras förmåga att knyta an till vår Skapare i välsignelsens land, -
de levandes land, det utlovade landet.
Det är nåt man bara kan uppleva här.
Jag skulle inte vilja vara nån annanstans.
Vi har haft så många unika upplevelser.
Många av dem jag har träffat...
I min föreställningsvärld kopplade jag dem som bodde här -
till den gamla bibliska tiden. Man väntar sig inte att det ska -
vara så modernt och hur verkliga judarna är här.
De har barn, familjer och jobb och är hängivna Gud.
Kanske ännu viktigare än beskärningen av vinstockarna -
är att det känns som om jag blir beskuren och "rensad".
Vinstockarna undervisar mig och visar mig att det finns saker i mitt liv -
som behöver återställas.
Att få lära känna några av dem som lever här, -
se deras medkänsla och deras hängivenhet för landet...
Jag blir aldrig mer densamme. Aldrig nånsin.
"Se, dagar skall komma, säger HERREN, då jag skall låta -
en rättfärdig telning växa upp åt David. Han skall regera som kung...
I hans dagar skall Juda bli frälst och Israel bo i trygghet."
Genom hela Skriften växer förväntan om en kung -
på Davids tron i Jerusalem, och hela världens blickar fokuseras mot -
den platsen, mot Jerusalem i Israel.
Vi ser hur Gud förbereder scenen för denna händelse i ändens tid, -
för alltings återupprättelse och frälsningen, -
för Messias ankomst då Han intar Davids tron i Jerusalem.
Hela världen ska se det och alla tittar åt det hållet.
Allas blickar är vända mot Jerusalem.
"Och detta är det namn man skall ge honom: 'HERREN vår rättfärdighet' "
Jag tror att Han utmanar oss och säger: -
"Satsar du på att bygga Mitt rike?"
"Har du bestämt att det är dags inte att bygga Mitt rike -
utan hellre ditt eget? Är det ditt val?"
Han utmanar oss: "Det är dags att bygga Mitt rike."
"Be om fred för Jerusalem" (eng. bibelövers.) Kung David
Allt är verkliga platser där verkliga händelser äger rum.
Så ta fasta på det, sitt inte bara och se det hända.
"Jag skall hämta tillbaka de fångna bland mitt folk Israel..." (eng.) Amos
Alla dessa fenomen förebådar frälsningen.
Det är vår tro att åter- samlandet av det judiska folket -
är ett tecken på den kommande befrielsen.
Och att ni blir väckta är en del av detta, det är vad som kallar er hit.
"Bergen skall drypa av druvsaft..." Amos
Vi har ett fantastiskt budskap till folken: Vingårdarna är tillbaka.
Vinet är tillbaka, äpplena, fikonen, oljan är tillbaka.
Allt detta är raka motsatsen till ödeläggelse.
Återupprättelsen är tillbaka, och det är så spännande!
"Jag skall plantera dem i deras egen land.
De skall inte mer ryckas upp ur det land -
som jag har givit dem, säger HERREN, din Gud." Amos
På åtta år har HaYovel haft förmånen att: -
- Skörda nog med druvor till 630 000 flaskor vin
- Skörda 1 050 ton druvor, oliver och granatäpplen
- Satsa 100 000 arbetstimmar i Israel
- Få med frivilliga från åtta länder
HaYovel stöder f.n. 8 odlare på 6 platser i Samarien -
med skörd och beskärning. HaYovel anordnar föredrag, -
konferenser och event i USA -
och förmedlar budskapet om Israels återupprättelse!
Kol Ha Kavod (All ära) till Abrahams, Isaks och Jakobs Gud
Översättning: Ewa Edén-Modén Heaven TV7